text: Бяла снежна топка - описание, характеристики, засаждане, грижи, отровни свойства
  Бялата снежна топка принадлежи към декоративни храсти, чийто външен вид и характеристики я правят много приятна през цялата година, както в паркове, зелени площи, така и в частни, домашни градини. Когато решавате да отглеждате този тип храсти, струва си да се запознаете с такива аспекти като описанието на снежната топка и нейните характеристики, изисквания и методи за отглеждане, размножаване и да научите за нейните отровни свойства.
  Ако търсите повече вдъхновение за широколистни храсти и още, вижте нашата статия: Най-добрите декоративни храсти за вашата градина .
  Описание на снежната клапа и нейните характеристики
  Разновидности на бяла снежна топка
  Снежинките (symphoricarpos) са необичайни декоративни храсти с красиви пролетни цветя и плодове, които продължават от есента до зимата, така че те често се използват, наред с други, за букети. Има приблизително 17 вида снежни топки. Характеристиките на този вид показват, че най-известните сортове в Полша са бялата снежна топка (symphoricarpos albus), кораловата снежна топка (symphoricarpos orbiculatus), снежната топка chenaulta (symphoricarpos × chenaultii) и снежната топка doorenbosa (symphoricarpos doorenbosii).
  Снежната топка doorenbosa е комбинация от снежни топки chenault и коралови снежни топки. Този храст цъфти по цялата дължина на издънките, които растат гъсто изправени и изправени. Дори след падането на листата, появата на жив плет от този сорт снежна топка привлича вниманието със своята привлекателност. Те са популярни декоративни храсти.
  Снежната топка chenault също е смесен храст, който донякъде прилича на кораловата снежна топка, различава се от нея в по-малки и по-нежни синкаво-зелени листа. Плодовете от този вид са много малки, бели на цвят с червени точки, а младите издънки имат дебела коса, което прави снежната топка chenaulta най-привлекателното разнообразие от симфорикарпос.
  Коралова снежна топка - расте до 2 м височина, има сводести издънки и малки листа, покрити с косми от долната страна, които се зачервяват в края на есента. Този вид цъфти с жълто-бели цветя, събрани в пазвите на листата от юни до август, след което върху храстите се появяват розови или червени, малки плодове. Кораловата снежна топка е сорт с ниска толерантност към земята. Интересен храст е и Podolia perukowiec. Можете да прочетете повече за това в тази статия .
  Бяла снежна топка - най-популярният сорт снежна топка, която може да се намери в гори, паркове, градски пространства и да се отглежда успешно във вашата собствена градина. Той е идеален за жив плет, има ниски изисквания към почвата, не изисква много обработки за грижи, а красивите пролетни цветя и есенно-зимните плодове са украшение от юни до зимата.
  Описание на бялата снежна топка
  Бялата снежна топка (symphoricarpos albus), широко известна като бяла снежна топка, е един от видовете декоративен храст на снежна топка, който расте гъст и висок и хвърля листата си през зимата. Принадлежи към семейство пчелни пити (caprifoliaceae) и има тънки, обикновено четирикоронни и леко разклонени издънки. Тези доста популярни широколистни храсти идват от Северна Америка и могат да бъдат намерени по цялата ширина на континента. Също така в Полша бялата снежна топка е доста често срещан декоративен храст с характерни гъбести плодове от бяло, червено-бяло или розово, чийто дълготраен привлекателен външен вид убеждава градинарите да ги засаждат в зелени градски пространства, паркове или домашни градини. Също така, защото това растение е относително лесно за отглеждане,Бързо се адаптира към различни условия и не изисква много лечения. Освен това, той създава множество бегачи и издънки, което е изключително желателно в случай на растения, предназначени за жив плет. Също така проверетекои храсти за жив плет си струва да изберете.
  Бяла снежна топка (symphoricarpos albus) - характеристики
  Почти всяко описание на снежна топка започва с размяната на най-характерните сферични или яйцевидни плодове от този вид, обикновено бели на цвят, но могат да бъдат и червено-бели или розови. Това е характеристика, благодарение на която всеки от нас знае какво растение е. Снежинките са популярни широколистни храсти с ниски изисквания, които растат както в природата, достигайки до около 2-3 метра височина, така и с охота се отглеждат в градината като идеално растение за жив плет, но тогава те обикновено не надвишават 1-2 метра височина. Освен това красивите листа заслужават внимание, които са важна украса на този храст. Големи и гладки, тъмнозелени на цвят, те имат елипсовидна форма (на клонки с плодове) или 3-лопатеви (на други клони) и растат до 4-6 см дължина.Младите листа и издънки също имат синкаво покритие или косми, които обаче изчезват с времето.
  Никое описание на снежния човек не може да пренебрегне факта, че бялата снежна топка цъфти красиво. Пролетните цветя се появяват в началото на юни и остават по храстите доста дълго, до септември. Бледорозовите, камбановидни цветя, събрани в съцветия по върховете на леторастите, също са изключително медоносни. Това е допълнителна причина, поради която снежната топка е идеален декоративен храст за отглеждане в паркове, градски зеленина и в градината. Невероятният му външен вид се състои от красиви цветя и листа, които радват окото от пролетта до есента, последвани от също толкова красиви сферични плодове.
  Снежинка (symphoricarpos albus) - засаждане и размножаване
  Засаждане на бяла снежна топка
  Поради ниските си изисквания за отглеждане, бялата снежна топка може да се засажда в плодородна почва с постоянен достъп до слънцето, по склонове и склонове, които са бедни на хранителни вещества, и в полусянка. Най-добре е да го засадите в началото на пролетта или есента, когато почвата е най-влажна и изпаряването все още не е интензивно, въпреки че разсад, отглеждан като саксийни растения, може също да бъде засаден безопасно от март до ноември, когато почвата не е замръзнала.
  Засаждането не е сложно. Достатъчно е да подготвите почвата правилно, като внимателно я плевите, след това изкопайте дупка с диаметър приблизително 30 см и дълбочина около 40 см и преместете почвата около дупката, за да улесните растежа на корените, и накрая поставете добре напоената коренова топка в кладенеца, покрийте я и вода щедро. За да се сгъсти короната, се препоръчва предварително да се съкратят издънките с 1/3.
  Изисквания за снежинка
  Ниските изисквания за пространство и почва, както и простото засаждане и грижи за бяла снежна топка го правят широколистен храст, много често избран от градинарите. Това растение е един от декоративните храсти, които са се приспособили много добре към нашите климатични условия, както се вижда от гореспоменатото описание на бялата снежна топка. Това е растение, което лесно се приема както на слънчево място, така и в полусянка. Ако обаче искаме да цъфти най-обилно и да има колкото се може повече плодове, най-добре е да го засадим на място, където ще бъде под постоянна слънчева светлина. Що се отнася до субстрата, снежната топка предпочита добре дренирани, умерени до леко сухи почви, но също така ще расте добре в почва, която не е много богата на хранителни вещества. Благодарение на това е храст,които могат безопасно да бъдат засадени на труднодостъпно място, като ескарп или стръмен склон. Освен това снежната топка е растение, устойчиво на замръзване и замърсяване на въздуха, което го прави популярен в парковете и градските пространства. Събрали сме повече вдъхновение за декоративни храстина това място .
  Снежинка бяла - възпроизвеждане
  Пълното описание на бялата снежна топка също описва методите за размножаване на растенията. Възпроизвеждането на бяла снежна топка може да се осъществи по няколко начина. Обикновено се препоръчва да се получат вкоренени издънки, произведени от растението. Това се прави чрез отрязване на издънките от кореновата топка на снежната топка, например с остра лопата. По този начин е възможно да се възпрепятства твърде интензивният растеж на храста. По този начин се получават нови разсад от средата на есента до началото на пролетта.
  Друг начин за възпроизвеждане на бяла снежна топка е получаването на дървесни резници през есента. Състои се в отрязване на едногодишни или двугодишни дървесни издънки и нарязването им на участъци с приблизително 20 см всяка. Разрезът се прави под отвора в долната част и над отвора в горната част на разсада. Така създадените резници се потапят в растение за вкореняване и след това се засаждат в пропусклив, леко влажен субстрат на светло място. След известно време, когато резниците пуснат корени, можете да ги засадите трайно. Този метод за отглеждане на снежни топки е възможен и в началото на пролетта. Лигнираните резници се събират от декември до март и се засаждат през пролетта, а дотогава се съхраняват в хладна изба във влажен пясък.
  Бялата снежна топка може да се размножава и от семена, които се получават директно от плодовете. Едно зрънце обикновено съдържа две сплескани семена. Получените по този начин разсад трябва да се изсушат и стратифицират, а след това да се засеят в саксии с торфен субстрат. До известно време те растат точно като обикновени саксийни растения, които могат да бъдат засадени трайно през пролетта.
  Грижа за бяла снежна топка
  Как и кога да отрежете бяла снежна топка?
  Характеристиките на вида снежна топка показват, че няма големи изисквания при отглеждането на това растение. Освен изрязването и подрязването на леторастите, не е необходима много работа, за да се поддържа в добро състояние. Бялата снежна топка е инвазивен храст, което означава, че ако не бъде подрязан, лесно може да заглуши растенията, растящи наблизо. Ето защо е толкова важно да се извършва редовно и правилно подрязване на този вид декоративен храст. Снежната топка се регенерира много бързо след подстригването, което улеснява създаването на плътни живи плетове, които също могат да бъдат оформени в интересни форми. Редовното подрязване през пролетта, за предпочитане през март, обикновено не надвишава 1,5 м височина.
  Снежна топка, растяща в жив плет, трябва да се подрязва през пролетта и лятото чрез отрязване на силни издънки, които дадоха плод през предходната година. Останалите клонки могат да се отрежат на височина около 20 см над земята.
  В случай на храсти, растящи индивидуално, например сред други растения, най-добре е да се направи подбиване в края на зимата или началото на пролетта. Редът на отрязаните части трябва да бъде както следва: първо се изрязват обезпокоителни, грозни коренови издънки, след това болни, повредени и сухи издънки и накрая короната се рентгеново. Освен рязане, бялата снежна топка не изисква никакви специални грижи.
  Най-често срещаните болести и вредители, засягащи бялата снежна топка
  Характеристиките на бялата снежна топка също вземат предвид болестите и вредителите, които най-много застрашават растението. Бялата снежна топка е растение с висока устойчивост и на двете от тези заплахи, но понякога може да бъде изложено на тях. Най-често се атакува от гъбични заболявания, като брашнеста мана, която се проявява в бяло брашнесто покритие по листата, пъпките и издънките на растението или антракноза, което може да се разпознае по кръгли, кафяви петна по листата и младите издънки.
  За да се предотвратят тези видове заболявания, е важно да се гарантира, че растенията не се засаждат на прекалено влажни, напълно засенчени места и че болните издънки и заразените листа не се режат редовно.
  Сред вредителите, които заплашват снежна топка, трябва да споменем снежната буря, акара, която деформира младите листа и плодовите съединения и причинява появата на черни или тъмнолилави петна по листата и плодовете. С него се бори чрез поливане на растението със специален препарат. В някои случаи снежната топка може да бъде атакувана и от листни въшки. Ако се интересувате и от други градински растения, в тази статия ще проверите цените на най-популярните.
  Отровни свойства на бяла снежна топка
  Бялата снежна топка има слаби отровни свойства. Основно не се препоръчва да се ядат сферичните плодове на това растение поради възможността да съдържат отровни алкалоиди и сапонини. Това са вещества, които дразнят кожата и лигавиците. Симптомите на отравяне се появяват след консумация на голямо количество плодове кокиче и включват повръщане, очистване, последвано от делириум и кома. Въпреки че отровните свойства на снежните клапи не са добре проучени, най-добре е да не опитвате тези хубаво изглеждащи бели топки.