text: Колумбия Защитени видове
  Една страна от мечтите ми или къде живее фламингото
  През зимата, през новогодишната ваканция, щях да пиша за корабокрушенците и затова реших, преди да започна, да си подаря една седмица, отивайки до пустинята Гуахара на атлантическия бряг, откъдето са минали много пътешественици и може би корабокрушенци. Там има също един изгубен в планината индиански град, открит през хиляда деветстотин седемдесет и някоя година, един природен резерват и една пустиня край брега, а по плажа ходят нагоре надолу... розови фламинга. Това е една моя стара мечта - да видя тези птици, за които мислех, че живеят само в Египет.
  Преминаването на тъмната джунгла в Амазония с баща ми по времето на тропически дъжд за мене беше закалка за Юга. Но сега трябваше да премина през северното крайбрежие на Колумбия, през безводната пустиня Гуахара. Възнаграждението дойде неочаквано: просторни, зеленикави, кафяви и червеникави земни площи изпъстрят карибското крайбрежие, измивано от водите на Мексиканския залив. Мозайка от често наводнявани земи, невисока дървесна растителност, крайбрежни дюни, делти и просторни изкуствени солници, топъл климат с обилни зимни и летни дъждове и прекалено любезни хора.
  Забелязват се и плитки лагуни край брега, заобиколени от делти и пясъчни коси. Тук живеят алигаторите (Crocodylus moreletti), които европейците нарекли "гущери" - откъдето произлиза и името на региона - Риа Лагартос, тъй нареченото "гущерово устие".
  Изведнъж облак от птици с блестящи червеникави тонове осветяват небето в северния край на полуостров Юкатан. Това е неповторим спектакъл, сътворен от стотици фламинга със стройни дълги крака и красиви крила с черни петна...
  Карибското розово фламинго обитава крайбрежните лагуни, често разделени от морето с тънката ивица земя, където не е заплашено от нищо. От хората не се плаши и е направо дружелюбно и с нас чужденците. Фламингото използва кривия си клюн подобно на черпак. Това е един клюн, който е еволюирал до нивото на прецизна помпа с нишка или плоскост, които филтрират храната, когато мътната вода мине през него. А дебелият език изпомпва тиня и бързо изхвърля изсмуканата тиня, за да задържи водораслите, едноклетъчните организми, малките ракообразни и различните ларви на насекоми.
  За да отгледа потомство, двойката фламинго прави своите гнезда с клони, треви, отпадъци от черупки и пръст. Цялото ято от птици може да гради гнездата си едновременно - дружно.
  Двамата родители ползват клюна и краката си за да пренасят пясък, глина, миди, парчета черупки, скелети от ракообразни, пера, водорасли, докато придадат на жилището форма на пресечен конус с височина от 30 до 40 см, който подновяват периодично.
  Въпреки че и двамата се редуват в грижите за гнездото, невинаги размножителният процес е успешен, понеже колонията е подложена на постоянна опасност: северни ветрове, силни ледени дъждове, урагани и високи морски вълни, които подриват и разрушават основата на гнездото. В природата са малко враговете на фламингото: ягуарът, тигърът, лисицата и борсукът, които могат да ги атакуват и погубят. Туризмът, електрическите жици, солниците и градовете обаче увреждат и намаляват тяхната територия.
  Много преди появата на човека на земята е имало стотици видове птици. Едни са изчезнали, а други са адаптирали към промените на околната среда. Сред тази предхождаща човека фауна е и фламингото, което, както тогава, така и днес, живеело на брега на едно древно солено езеро в мексиканската полупустиня Пуебла. Фламингото се е появило заедно с най-древните птици преди 135 - 70 милиона години. В предколумбовите времена фламингото споделяло своята типична среда - солените брегове - с "господарите на морето", маите от племето Екаб, които обработвали тези земи.
  До днес в света са оцелели четири вида фламинго. Сега те се разпределят в различни райони на Северна, Централна и Южна Америка, както и в Северна Африка и Кипър.
  Карибското розово фламинго (Phoenicopterus ruber ruber) една от най-големите и редки птици на света, считана за застрашена от няколко години - уязвима - сега е защитена от мексиканските власти в своите отдалечени блатни области. Карибското розово фламинго се среща и на юг от Флорида и обитава понякога Гвиана, Колумбия, Венецуела и Бразилия. Основните му колонии обаче се намират в Мексико, където живеят 20 до 25 хиляди птици, Бахамите, Куба, Хаити, Холандските Антилски острови и Галапагоските острови. Всяка пролет с първите дъждове, се започва от начало един цикъл в живота на Карибското розово фламинго: едно явно птиче съгласуване с цел размножаване ги подтиква всяка година да се върнат в мястото на раждане.
  До седемдесетте години фламингите имали проблеми заради ограничените зони за виене на гнезда и поради плячкосването на яйцата им за консумация от хората, както и поради незаконната продажба на птици за упражнения на студентите и за зоологическите градини. През 1988 година ураганът Гилбърт разрушил цели колонии от тези единствени по рода си гнезда в Мексиканския югоизток, което породило спад на броя на фламингото в региона, където бушувал ураганът.
  В защитата на тази голяма и рядка птица в Мексиканския югоизток участват учени, лесничеи, дори и лодкари, които превозват туристи, и всички те са все по-убедени в необходимостта да запазят обкръжаващата ги среда, за да поддържат тези редки птици. Дейността на природозащитниците има явни резултати, тъй като през последните десетилетия броят на фламингите в околността показва значително възстановяване.