text: Автопортрет, Пабло Пикасо, 1901 - Испанска живопис - 2019
  Музей: Национален музей на Пикасо. Париж
  Автопортрет - Пабло Пикасо. 1901. Маслени бои върху платно. 81h60
  Повече от тридесет пъти велик художник рисува свои портрети. Ако желаете, във всяко от тях може да се намери нещо общо, но ако нямаше снимки на капитана, никога нямаше да знаем как изглежда в действителност.
  Всяка картина за художник е не само възпроизвеждане на заобикалящия ни свят, но и въвеждане на себе си в този свят. За такъв труден, сложен и специален артист като Пикасо, автопортретът е начин да предадете вътрешните си чувства и творческата си програма на специални, ключови моменти от живота ви.
  Автопортрет от 1901 г. - началото на депресивния "син" период. По това време художникът преживява първата криза в живота си, стремежът му не намира отговор сред хората. Той не може да продаде нито една работа, неговото състояние на ума граничи с пълно отчаяние. Винаги се случва с творчески човек, чието виждане за света по никакъв начин не съответства на традициите и естетическите възгледи, преобладаващи в обществото. Е, художниците често изпреварват времето си.
  Прохладният син цвят на фона се заменя с тъмно синьо наметало и черна коса и брада на героя. Тази студена вихрушка от цветове улавя зрителя и посочва пътя към дешифрирането на идеята на автора. Центърът на работата става лицето на героя: почти бяло, безжизнено, замръзнало. Кожата е опъната до черепа, потъналите бузи, плътно притиснати безкръвни устни. Един остър, преследван поглед, плътно закопчан нос - всичко това свидетелства за креативната самота, откъсването от студ и чужд и студен свят.
  В простотата на линиите на наметалото "новото" Пикасо вече се досеща и лицето, проследено внимателно, по-скоро представлява оставащата естетика на господаря. Тази преходна фаза, която носи толкова много страдание на художника, е предмет на образа на автора.