text: Дълбоко и непреодолимо разделение в обществото | Стратегия Синергия Сигурност
  Стана ме още веднъж много срам, голям срам за болната ни държава, за болния ни народ, за болното ни общество, за болното ни социално съзнание.
  Докато не е приключила тази война и дълго след това няма да е възможен диалог между путинофолитие и нормално мислещите и вярващите в демокрацията хора).
  Някъде тези дни прочетох в статия ли, в книга ли, че голямата трагедия на РуZия е, че въпреки всички кървави жестокости, извършени през 70-те години на соца, въпреки сталинистките чистки и масови убийства, въпреки ГУЛаг, въпреки затварянето на иначемислещите в психиатрични заведения, въпреки съсипването на милиони житейски съдби, това общество не осмисли тези години, не изживя катарзис, не почувства вината си, не призна греховете си, не си даде сметка какви недъзи и комплекси са станали причина за всичката тази вакханалия. Ето защо то и не намери сили да се пречисти, да се освести, да си стъпи на краката и да заживее нормално - без паранои и фобии, без мегаломании и социопатии, без омрази и комплекси, без зависти към чуждото щастие и ненависти към чуждия начин на мислене.