text: ПРЕСТЪПЛЕНИЕОТОМРАЗА
  Информационен проект на Гномео
  1.Какво е "престъпление от омраза"
  - Увод
  3.Организации и интернет сайтове
  4.Известни случаи
  - Матю Шепърд
  - Иракския затвор Абу Граиб
  - Доналд Фулър
  - И бездомните...
  5.Превенция и помощ
  1. Какво е "престъпление от омраза"
  Човешката история е единствената история, която познаваме днес. Това изречение може да звучи странно, но всъщност е един простичък факт. Това, което хората са изградили, разрушили, измислили, забравили, приели и отхвърлили изгражда образа на тази история и очертава опита на цяла една цивилизация. Те не са имали от кого да се поучат и чии грешки да обмислят. Разчитали са и продължават да разчитат единствено на себе си и собствените си действия. Следователно е било невъзможно тези грешки да се предотвратят, неизбежно е било хората да изстрадат истините, които ние днес имаме за "очевидни". И въпреки това няколко хиляди години не са стигнали на най-разумните същества в природата за да достигнат до пълен мир със себе си. Защо казвам "със себе си", а не "с околните"? Защото човечество е един жив организъм, едно цяло. Но както се пее в една песен на U2 "Ние сме едно, но не сме еднакви". Именно разбирането на тази мисъл, или по-скоро неразбирането й е ключът към същината на явлението "престъпление от омраза".
  В този проект ще се опитам да обясня с какво това престъпление е по-специфично от всички останали криминални актове и защо криминалния елемент всъщност е най-маловажната му характеристика.
  Според дефиницията, която можем да открием в повечето правни речници, престъпление от омраза представлява криминален акт, извършен срещу човек, група хора или имущество, който е мотивиран отчасти или изцяло от убежденията на престъпника касаещи расата, сексуалната ориентация, религията, етническия произход или физическите или умствени увреждания на потърпевшия индивид или група. Звучи малко объркващо, но нали трябва да сме в научна изправност. Всъщност това понятие обобщава всички актове на насилие или посегателство върху хора заради техни белези, характеризиращи ги отчасти, но в никакъв случай не напълно. Важно е да се отбележи, че определението варира в зависимост от законите на различните страни. В САЩ се подготвя поправка, в която ще бъде включено като възможна причина социалното положение, тъй като обекти на престъпления от омраза са и бездомни хора.
  РАСА СЕКСУАЛНА ОРИЕНТАЦИЯ РЕЛИГИЯ ЕТНИЧЕСКИ ПР. УВРЕЖДАНИЯ
  Споменах по-горе, че този вид престъпление е твърде особено само по себе си и различно от всички повечето криминални престъпления. Причината за това се крие в една изключително важна негова характеристика, а именно доминиращата роля на емоцията.
  Много хора си представят, че извършителите на престъпления от омраза са изпълнени с гняв нео-нацисти или скинове. В противоречие с това разпространено схващане, изследването на Д-р Едуард Дъмбар, клиничен психолог в Калифорнийския университет, показват, че от 1459 регистрирани такива актове в Лос Анджелис за периода 1994-1995, по-малко от 5% са причинени от членове на организирани групи.
  Според проучванията, повечето престъпления от омраза се извършват от иначе спазващи закона млади хора. Техните действия рядко са плод на обмислени планове. Какво тогава мотивира поведението им и причинява тази агресия? В следствие на редица причини като възпитание, среда и други външни фактори, хората често си изграждат грешни представи за различни неща около тях. В повечето случаи те нямат абсолютно никакъв личен опит или приближение с темата. Това е основата на която се градят далеч по-сложни психологически процеси. Те обикновено се крият в различни личностни проблеми и комплекси, които са така дълбоко скрити, че самите хора не знаят за тях. Разпространени причини за проява на агресия са проблеми със собственото себеопределяне на извършителя. Известен факт е например, че Адолф Хитлер е бил наполовина евреин. Също така често най-изявените хомофоби в действителност са хомосексуални, а една от причините за нападения срещу хора с увреждания е наличието на подобни случаи в семейството на агресора. Като ярък пример може да се разглежда моделът във филма "Американски прелести". Друг мотив за скрита агресия у извършителя е желанието му за себеутвърждаване за сметка на по-слаби от него. Тук принадлежността на жертвата към дадената група е оправдание за отсъствие на вина, като по този начин личните "качества" на извършителя се оценяват най-пълно от околните. Често срещан резултат от подобни личностни проблеми е изнасилването на момичета с хомо- или би- сексуална ориентация. Възможни причини за извършване на престъпления от омраза са още страх, депресия и други психологически проблеми, както и за забавление.
  Не само извършителите обаче отличават престъплението от омраза от останалите криминални актове. Според четиригодишното изследване на Д-р Грегъри Херек от Американския институт по ментално здраве, жертвите на подобни случаи са показали значително повече признаци на психологически стрес, включително депресия, стрес и гняв, отколкото жертвите на престъпления от друг характер. Често срещано явление е развиването на различни фобии. По време на изследването, Д-р Херек е установил, че психологическите проблеми на вторите отшумяват до две години след случилото се. Престъпленията от омраза от друга страна продължават да имат силно влияние върху психическото състояние на жертвите дори пет години по-късно. Това може да доведе и до сериозни личностни разстройства.
  От сравнително кратко време по света се водят статистики свързани с престъпленията от омраза. Най-подробни и достъпни са тези в Съединените щати, тъй като се извършват от самото Федерално бюро за разследване. Едва през 1990 в САЩ е приет закон, който криминализира престъпленията от омраза и към него е създаден Акт за статистика на престъпленията от омраза, който задължава националните агенции да публикуват ежегодно доклади за данните свързани с темата. През 1994 законът е допълнен, като в категорията "престъпление от омраза" са включени и престъпления на основа физически увреждания.
  В най-общ план престъпленията от омраза се разделят в пет групи, в зависимост от мотива на извършването им. Според общата статистика на ФБР за последното десетилетие най-висок е процентът на престъпленията породени от расова нетърпимост – около 50%. Следват нетърпимост на основа сексуална ориентация - 16%, вероизповедание - 16% и етническа принадлежност - 14%. Най-редки са случаите на нападения заради физически недъзи – по-малко от 1%. Трябва да се отбележи, че в близо 1/3 от случаите на престъпления на расова основа жертвите са били представители на европеидната раса, а в едва 1% от тези на сексуална основа - хетеросексуални.
  Първият доклад подготвен от ФБР за 1991 година показва, че докладваните престъпления от омраза са били 4,558. Според доклада за 1992 година броят на тези престъпления е бил близо два пъти повече от предходната година. Тази огромна разлика не се дължи на двойния ръст на тези криминални актове, а на сигурността, която новия закон дава на американските граждани. Броят на жертвите на престъпления от омраза през различните години е променлив като до 2001 година се забелязва тенденция за увеличение. През 2002 година се наблюдава рязко понижение с 23% в сравнение с предходната година. Всички тези данни са подадени от 85% от американските агенции. Останалите не предоставят информация.
  Анализатори от неправителствени организации твърдят, че въпреки данните на ФБР за около 8000 престъпления от омраза на година, фактическият им брой е над 50 000.
  В Европа нещата стоят малко по-различно. Миналата година Центърът по Мониторинг на расизма и ксенофобията към Европейския съюз публикува доклад обхващащ периода 2001-2003 година. Докладът е съсредоточен единствено върху престъпленията мотивирани от расова омраза и сочи като цяло намаляване на криминалните актове в страните членки на съюза. Фрапиращо изключение прави Ирландия, където от 2001 до 2003 година престъпленията на основа раса са се увеличили с близо 90%. Обезпокоителен е и фактът, че от петнайсетте страни, четири изобщо не водят или не предоставят статистика по проблема. Това са Гърция, Испания, Италия и Португалия.
  Групите проповядващи омраза имат радикална и обществена или политическа програма, която се характеризира с дълбока ненавист към различни малцинства на основа раса, сексуална ориентация, религия или етнически произход. Това обикновено са тайни общества, които пропагандират различни идеи – от фашизъм до омраза към бездомните хора. С развитието и разширеното използване на глобалната мрежа, тези организации приканват към агресия от мониторите на домашните компютри. Според Кенет Стърн, специалист по антисемитизъм и екстремизъм в Американския еврейски комитет, за 10-20 долара на месец всеки може да има потенциална аудитория от десетки милиони хора. И наистина, тематичните групировки потвърждават, че Интернет значително е увеличил възможността им да присъединяват нови членове. Тези данни са изключително тревожни заради аудиторията, която сайтовете целят, а именно младежи с още неоформена личност и податливи на манипулация. От друга страна нашето общество се стреми към пълна интелектуална свобода. Ако умишлено предотвратяваме публикуването на обидни материали, ограничаваме достъпа или отказваме желана информация, то на практика налагаме цензура.
  Данните за точния брой на тези интернет страници са много различни в зависимост от източника. Според едни проучвания има между 400 и 500 радикални сайтове пропагандиращи омраза, а според други те са над 2000 и се увеличават ежеседмично.
  Еврейска синагога, подпалена от
  антисемитска групировка в Швейцария.
  Символна лента на ръкава на член
  на неонацистка група.
  Момиченце спи увито в знаме на организация пропагандираща омраза.
  Ето няколко цитата извадени от такива сайтове.
  "Тия бавноразвиващи се как ги мразя. Не ми пука колко политически некоректно е. Мразя ги шибаните олигофрени. Тая седмица гледах нещо по канадската телевизия за някаква майка, която завела дръпнатия* си син на химическа кастрация. Слава Богу!"
  *болен от Синдрома на Даун
  "Не мога да ги дишам тия шибани безжизнени копелета, на които им текат лигите. По цял ден си серат в гащите, смърдят и разнасят болести по всички наоколо. Понякога като ги видя ми се дощява да взема един чук и да им смачкам дебелите черепи."
  Призиви към омраза се появяват редовно и по други широко достъпни начини, гарантиращи широка гласност. Това са предимно печатни издания и телефонни номера.
  В училищния вестник на Синклер Комюнити Колидж в Дейтън, Охайо е била публикувана редакторска статия подканяща учениците да прегазват с колите си бездомни хора, като по този начин щели да намалят просенето по улиците. Авторът на статията пише: "Следващия път когато карате и имате възможността да смачкате някой гнусен клошар, който ви е искал наскоро пари, защо да не кривнете? Веселба, веселба, веселба."
  4. Известни случаи
  На 7 Октомври 1998 година 21 годишният хомосексуален гимназист Матю Шепърд е подмамен от двама мъже, на 21 и 22, които се представят за гейове. Те отвличат момчето от заведение в училището му в град Ларами, Уайоминг и го закарват до отдалечена местност в покрайнините на града. Там те го връзват за ограда от дървени колове, пребиват го и го оставят да умре на почти минусови температури. Велосипедистът, който го открива 18 часа след нападението, първоначално го помислил за плашило. Матю бил в безсъзнание и в хипотермия. Починал 6 дни по-късно в болница в Форт Колинс, Колорадо. Оттогава родителите на момчето създават фондация Матю Шепърд и се посвещават на помощта за пострадали от насилие младежи.
  Тук е убит 21 годишния Матю Шепърд.
  През Април 2004 американската телевизия CBS за пръв път показа снимки на иракски затворници, които са били зверски изтезавани от войници от американската умиротворителна армия в затвора Абу Граиб близо до Ирак. На снимките се виждат млади униформени мъже и жени, които се гаврят с иракчаните като ги малтретират физически, сексуално и психически. В хода на разследването един от обвиняемите се оправдал, че просто искали "да изпуснат малко пара".
  Случаите на престъпления от омраза срещу транс-сексуални лица се увеличават рязко с всяка изминала година. При разглеждане на случайно избрани случаи от 1998 се забелязва особена жестокост проявена от извършителите. 18 годишният Доналд Фулър, транс-сексуален тийнейджър от град Остин в САЩ, е бил намерен с прерязано гърло и повече от 60 прободни рани направени след това. По време на пресконференция по повод убийството, полицейският началник окачествява престъплението като "садистично". Убиецът, 28 годишен мъж, който е имал връзка с жертвата знаейки за нейната транс-сексуалност, е в затвора и до днес без да е платил обезщетението наложено му от съда в размер на рекордните 1 милион долара.
  Доналд Фулър Тук е намерен трупа на 18 годишния Доналд Фулър.
  По време на "мисия по прочистване на обществото" в Медфорд, Орегон, трима гвардейци от Американската Национална Гвардия пребили бездомен човек до смърт използвайки дървена бухалка. Те го наричали срам за своята раса и твърдели, че те самите са носители на "бялата гордост".
  В центъра на Кливланд, Охайо четирима тийнейджъри на възраст от 16 до 19 години се гаврели с бездомни хора по особено жесток начин. Те използвали шоков пистолет работещ с 50 000 волта върху гениталиите на жертвите, ритали ги и уринирали отгоре им. Всичките им деяния са били записвани на видеокасети от самите тях. На записите се вижда огромното удоволствие, което са изпитвали по време на престъпленията.
  5. Превенция и помощ
  Научните изследвания показват, че основния начин за превенция на престъпленията от омраза е образованието и разширяването на светогледа на обществото. Колкото по-висока е степента на информираност на хората, толкова по-малка е вероятността в тях да се зароди омраза срещу други, различни от тях. Това означава, че борбата с престъпленията от омраза трябва да се води на много нива. От семейната среда и училището до широки национални кампании за информиране на населението за различни теми от обществено значение, често съществуващи като табу.
  Ролята на полицията, следствието и съда също е от огромна важност за по-голямата разкриваемост на престъпленията. Тепърва трябва да се преодолеят много проблеми, свързани с информираността на самите служители на тези институции, личната им мотивация и съществуващата законова база. Това са и основните причини, поради които по-голямата част от жертвите на престъпления от омраза изобщо не сигнализират за инцидентите.
  Важен момент от възстановяването на психологичното равновесие на пострадалите хора е навременната специализирана помощ осигурена от психолози и психиатри, обучени да се справят с този тип психологични проблеми.
  Ще завърша информационния проект с едни много популярни думи, които трябва да са като рекламно изречение на 21-ви век: