text: Сватбата на Feribotka - 19.09.2015г.
  декември 09, 2021, 09:17:36
  Сватба, Булка, Пожелания - Всичко за сватбата - Сватбен Форум Svatbata.bg > След сватбата > Сватбата на... > Тема: Сватбата на Feribotka - 19.09.2015г.
  Автор Тема: Сватбата на Feribotka - 19.09.2015г. (Прочетена 88170 пъти)
  « -: август 19, 2015, 02:18:04 »
  Фериботче, остана месец и до твоя ден!
  А това е твоята темичка, добре дошла в нея, Хриси
  Напълни я с вълненията на госпожица и спокойните решения на бъдеща госпожа.
  Re:Сватбата на Feribotka - 19.09.2015г.
  « Отговор #1 -: август 19, 2015, 07:29:04 »
  Честита темичкааа!!!
  « Отговор #2 -: август 19, 2015, 07:49:54 »
  Честита тема, Хриси!
  « Отговор #3 -: август 19, 2015, 08:27:57 »
  Честита тема и от мен! Чакам с нетърпение разказите ти!
  « Отговор #4 -: август 19, 2015, 08:37:23 »
  Честита сватбена тема
  « Отговор #5 -: август 19, 2015, 08:41:20 »
  Честита сватбена темичка, Хриси! Пожелавам ти много емоционален последен месец като госпожица
  « Отговор #6 -: август 19, 2015, 08:44:00 »
  Честита тема! Пожелавам ти един спокоен и изпълнен с приятни емоции месец.
  « Отговор #7 -: август 19, 2015, 08:49:13 »
  Ооооо Викиии много ти благодаря Направо ми се сви стомахчето, толкова хубаво ми стана като видях, че си имам темичка, и в същото време леко се ужасих, че остава един месец, подкосиха ми се крачетата
  Нека първо да се представя, аз съм Христина, а мъжът на живота ми е Боян, скоро ще бъдем семейство Цветкови
  Започвам с историята за запознанството, случва се май месец 2011 година (любимият ми месец по ред причини, най вече ММ), тогава бяхме студенти в края на втори курс, колеги в един поток, но две съседни групи, аз поне не съм го виждала (забелязвала), той казва, че ме е, но го било срам Тогава работех в магазин за дрехи в МОЛ-а и имах една колежка, една година по-малка от мен, която учеше същото направление - Политически науки. Имаме си една организация на политиески активните студенти, която всяка пролет, съвместно с университета организира пролетен бал на политическите специалности, за който аз нямах много голям ентусиазъм и с охота щях да пропусна, но моята колежка настоя и си взехме покани за въпросния бал - петък 13 май Бяхме на работа през деня и после бегом до вкъщи да се пудрим и приготвяме, естествено закъсняхме, но пък бяхме бляскави Отиваме ние и те ни разделили на маси по курсове и с нея се разделихме, а аз шок и ужас не виждам никой от моите колеги (от групата), но видях една колежка, с която ходихме заедно на английски и си викам там съм Почаках малко, че нямаше стол и като се настаних, гледам едно ухилено, сладко момче (ММ) точно срещу мен Викам си охоооо ето един Прекрасник за мен Започнахме с танците и си викам брейййй той и хубаво танцува, цяла вечер не седна, ще го поканя да тануваме заедно, няма как И така издебнах момента, отидох до него като беше останал сам на масата и честно не помня какво съм му казала, но той и до ден днешен твърди че НЕ съм го поканила на танц, но както и да е, първата стъпка е моя и това не може да го отрече хехе
  « Отговор #8 -: август 19, 2015, 09:06:09 »
  Нат, уловила си ми цветовете, благодаря
  И така танцувахме си цяла вечер заедно, после ходихме на дискотека, разхождахме се в нощна София, говорихме си цяла вечер, носи ме защото ме боляха краката но така и не се запознахме хихи Дойде време да си ходим, той ме качи на такси и до там Нищо повече, очаквах поне целувка ама си викам хайде да не пришпорвам нещата В последствие ми каза, че тогава имал приятелка, с която не вървели нешата, нищо сериозно, но искал да приключи първо с нея и тогава да започне на чисто На следващия ден отивам на работа (нямахме лекции), цял ден той ми е в главата ама даже името не му знам Прибирам се, гледам той ме намерил във фейсбук, писахме си цяла вечер до 100 часа и се разбираме на следващия ден да се видим на една лекция Отивам аз, иначе по поринцип я пропусках цял семестър, и го фиксирам още от далече с неговите колеги пред книжарницата ама ме хвана срам и директно си влязох в уни Сядам аз на лекцията, него го няма викам си край той няма да дойде По едно време влиза, закъсняващ, даже и нямаше време да разгледа стаята и си викам кой знае къде ще седне, а той се настани точно пред мен без да иска Обърна се, видя ме и после цяла лекция имаше хихихи разни човечета си рисува по пръстите, беше ми супер забавно Дойде време да свършва лекцията, а аз закъснявам за работа, професора се отплесна, изнервих се и в първия удобен момент директно изхвърчах по най бързия възможен начин Пускам ви една снимка от бала с моята приятелка, която ще ми е шаферка, че не можах да намеря общата с него и колегите
  .facebook_1439966691576.jpg (41.21 KB, 720x540 - видяно 451 пъти.)
  « Отговор #9 -: август 19, 2015, 10:10:32 »
  Хриси, аз още вчера се сетих, че наближава време за твоята темичка и се зарових из темите да видя какви бяха цветовете Ама Чери пак ме изпревари
  Много се кефя,когато прочета за университетска лювоц, прераснала в нещо повече...голям сантимент имам, понеже ми напомня за нашето запознанство с ММ (нищо общо с вашето, ама пак в студентските ни години)
  Разказвай за предложението, ресторанта, кумовете, дреболийките и каквото още се сетиш. Ние много обичаме да четем. Аз лично преживявам емоциите от всяка една прочетена сватбена тема.
  « Отговор #10 -: август 19, 2015, 10:52:59 »
  Малко ми е лудница в работата, извинявам се, ама ще ви е на малки части историята Иначе съм много подробна, всичко ще ви разкажа ПП все още издирвам снимката от същата вечер да ви покажа какви сме били
  Така след като се разделихме на лекцията и аз изхвърчах за работа, вечерта се прибрах, пак чат до късно, вече не помня как стана, ама в Строежа (рок бар в Студентски град, който миналата година преместиха в центъра) имаше филмово парти и трябваше да се правим на филмови герои а и беше един ден след РД на моя приятелка (кумата) и тя вика хайде да ходим там и аз го поканих с нас, разбрахме се да се облече като тези двамата от Скуби ду, Фред и Джейн май бяха (червенокоската и русия) и така, това беше на 19.05, той дойде с най добрия му приятел (кума) за кураж, до този момент аз все още си чаках първата целувка иии там стана всичко Затова си празнуваме годишнините на 19-ти май и 19-тката ми е любима, както и петък 13
  Повече, по-късно, че сме в дедлайн
  « Отговор #11 -: август 19, 2015, 12:06:17 »
  Ето ме отново, качвам ви една снимка на ММ как изглеждаше като се запознахме, както казах беше много нахилен и точно това ме привлече Третия отляво надясно, до този малкия
  След като се запознахме започнаха едни срещи, разходки, цялото лято пътувахме много (с влакчето - голяма романтика) имахме много време насаме да се опознаем, да си поговорим и да свикнем един с друг, изобщо пътуването, както знаете много сближава и такаааа ето ни тук, повече от 4 години по-късно
  Аз да кажа, че съм от по-нетърпеливите и искам всичко да ми се случва на момента и да не се мотаме много, много, а ММ е доста по-лежерен, спокоен изобщо не бързаше за годеж, да живеем заедно или нещо такова. Още от началото сме си говорили много че и двамата искаме задължително да се оженим да имаме семейство и тн, но всичко трябваше да стане с дооооста ръчкане от моя страна Естествено ние още не бяхме завършили, нямахме сериозна работа, но той изведнъж дори спря да говори на тази тема, иначе всичко останало си беше повече от прекрасно, докато не го попитах в прав текст - кога започваме да правим ремонт и кога мислиш да се нанесем да живеем заедно и да се оженим, при което той ми каза, тази година започваме ремонта (пролетта), по-другата се местим...аз се успокоих малко и зачаках
  .facebook_1439975398354.jpg (33.06 KB, 720x540 - видяно 462 пъти.)
  « Отговор #12 -: август 19, 2015, 15:31:30 »
  Дано не съм ви отегчила много, сега следващите неща ще съм по-немногословна
  Както вече казах, аз доста помрънках за да направим следващата крачка и той всеки път ми обясняваше тихо ще развалиш всичко ама това всичко все не идваше Дойде време за рождения ми ден, който се падна в сряда и аз реших да празнувам съботата, същата седмица, и той ми вика един ден о аз минах да запазя заведението няма нужда да се разхождаш и аз ооо супер, колко нетипично за теб ама нищо не подозирам...Мина ми РД, той не ми подари нищо Дори едно цвете нямаше! А обикновено е много разточителен ама нищо не казах...само като дойде в петък малко мръннах, че вече ми е минало празничното настроение, какво ще празнувам, то тази година и подаръци нямаше И той вика спокойно Маци, утре ще ти е хубаво И така на въпросния ден сме седнали вкъщи и се мотаме, а трябваше да ходим да гледаме едни диванчета, че си бяхме харесали и брат ми и неговата приятелка се засилили да идват с нас, ама не тръгваме, а и аз не знам какво чакаме Понеже не съм от най-суетните се бях "спретнала" супер лежерно с едни широчки дънки, вързана коса и една топличка пак широка жилетка (януари месец се случва това), супер неглиже, даже си оставих и ноктите и къпането за след магазина Тръгваме ние (четиримата) ама по съвсем различен път, питам аз какво се случва, те ми отговарят, че отиваме да оставим Мимето (на брат ми приятелката), ама пак подминаваме там където трябва и спираме на една бензиностанция уж да заредим, а аз гледам как всичките ми приятели са се събрали и ми се хилят нещо се забавляват Питам аз какво се случва, всички ми се хилят И аз вече изпадам в шаш и паника..накачихме се на колите и тръгваме нанякъде ама пак никой нищо не ми казва А аз обичам всичко да си планирам Изглеждах ужасно, даже не си бях взела несесера с гримовете Ей такива неща ме терзаеха
  « Отговор #13 -: август 19, 2015, 15:59:26 »
  По средата на пътя някъде се усетих, че отиваме в Копривщица - наше любимо място, питах, потвърдиха и нищо повече Пристигнахме и ми сервираха някакви дрехи които ми приготвили, а то студ, минусусови температури, ние бяхме в една битова къща с механа и тн, те ми взели една дантелена рокля и най-високите токчета Едно потниче и тънка жилетка отгоре ама с всичко щях да умра от студ, понеже къщата не се отопляваше постоянно и сега не можеше да смогне парното и си останах с бабешката жилетка и широките дънки, само ми сплетоха косата и така си посрещнах пръстена Всички си мислеха, че сме само за да празнуваме РД, ММ се беше справил блестящо, всичко организирал, приготвил, аз нищо не пипнах цяла вечер По едно време нещо се загуби, и се появи в носия, започна една народна музика, танцува ми, изобщо цяла програма, след това ме покани да отида при него и оххх колко се вълнуваше милият ми Репликата беше: Понеже тази година се оплака, че нямаш много подаръци за РД, аз съм ти приготвил един по специален", извади пръстена и ме попита А на мен ми беше заседнала буца в гърлото, но все пак се опомних, казах ДА и се започнаха поздравленията
  Качвам ви снимка на пръстена и от годежа
  received_10206536361433514.jpeg (21.25 KB, 960x540 - видяно 439 пъти.)
  « Отговор #14 -: август 19, 2015, 16:06:07 »
  Имахме си прекрасна тематична торта с две фигурки в носии, не знам дали се вижда много добре, питки и всякакви неща за годеж, както повелява обичая леля му (свекървата) се беше погрижила за всичко