text: Мистерика: Туги - сектата на убийците от Индия
  През месец август 2014 писах за една необичайна индийска секта:
  Сега ще разкажа за тугите - убийците движени до голяма степен от почитанието си към смъртта.
  Тугите (англ: Thuggees) са последователи на култ съществувал в Индия между 13 и 19 век. Те са известни с ритуалните си убийства в чест на богинята Кали. Дейността им се характеризирала с висока степен на взаимодействие между членовете при извършване на убийство т.е. не са били единаци.
  Тактиката им е била следната. Някой от убийците се присламчвал към някоя група пътници, печелел доверието им и приспивал предпазливостта им. След това (обикновено през нощта) групата била нападана и убивана от прикрилите се наблизо други туги. Обикновено ги удушавали с въже, примка и дори кърпичка - метод който не оставял кръв и не изисквал носене на оръжие, което би предизвикало съмнение. След убийството жертвите били ограбвани и грижовно погребвани. Всеки член на бандата на тугите си знаел своята роля - печелене на доверието, следене и наблюдение, самото убийство. За целия период на съществуването си се предполага, че сектата е убила около 2 милиона души.
  Кога точно се е зародила сектата не е ясно. Първото им споменаване в писмен източник е от 1356 година. Интересното е, че корените им са в няколко мюсюлмански племена и през цялата си история тугите имат членове-мюсюлмани. Бързо обаче индуския елемент взема връх в сектата - те почитат богинята на разрушението и обновлението Кали. Чрез убийствата си, тугите-индуси вярват, че помагат на Кали да поддържа баланса между доброто и злото в света.
  Явно има разлики между отделните туги - най-видната е това, че някои са били мюсюлмани, а други индуси. Въпреки това има основание да се говори, че това е една секта, а не отделни несвързани групи. Има доказателства, че тугите са имали собствен жаргон и знаци чрез които членовете са се разпознавали един друг където и да се срещнат. Освен това са имали неписани правила. Едно е забраната да се обира някой, без да бъде убит - с това явно са искали да се разграничат от обикновените крадци, движени единствено от желанието за печалба. Забранено е било убийството на святи хора (брахмани). Не са убивали болни, защото са смятали, че това е жертвоприношение с твърде малка стойност. Освен това не са убивали и жени, защото са ги смятали за земно превъплъщение на Кали.
  Една представа за богинята Кали:
  Често пъти членството в тази секта се е предавало по кръвна линия - от баща на син. Други са били наставлявани от учител-гуру, точно както е при много други религиозни култове. Понякога децата на убитите пътници са взимани от тугите и самите те са ставали членове на сектата.
  На долното изображение, няколко туги отвличат вниманието на един пътник, сочейки небето, докато друг се готви да го убие:
  През 30-те години на 19 век, британските колониални власти в Индия предприемат решителни мерки и изкореняват сектата. Въпреки това те оставят наследство в английския език, толкова са били страховити, че в английския език навлиза в употреба думата "туг" (thug), която се употребява в смисъл на престъпник, главорез, бияч, убиец и т.н.
  Дата на оригиналната публикация: 2 октомври 2014
  Не съм убеден, че сектата е напълно изкоренена или че не са се появили съвременни имитатори. Преди години ми попадна една книга разглеждаща различни странни религиозни групи. Там за първи път разбрах за този култ. В края на главата посветена на тази секта, се споменаваше, че през последните години е имало няколко случая на необяснени убийства в Индия. Хора пътуващи във влакове или рейсове са били удушавани по начина по който са правели някога тугите.
  Докато подготвях тази статия в главата ми се въртеше песента "Ganges" (Ганг) на бандата "Cemetery of Scream", затова в крайна сметка я намерих в YouTube, мисля че чудесно се връзва с темата в тази статия...
  Shiva speaks to the Goddess Kali
  Krumur 17 февруари, 2017 20:08
  Жоре,браво добре си се справил,но пропускаш нещо много важно за тугите.А именно основното им правило е,че жертвата не трябва да се мъчи и не трябва да страхува,и изобщо да не усеща нищо и да не разбира,че умира.Чел съм,че даже най-често те са упоявали жертвите си и чак след това са ги удушавали.Допускали са изключения но страшно рядко и само в най-краен случай ако просто няма друг вариянт.Всъщност ти споменаваш нещо по въпроса там дето няколко туги отвличат вниманието на човек а един го дебне в гръб,но много бегло и накратко.Също допускаш малка грешка относно начина на удушаване на жертвата,казваш,че може с въже,но в действителност жертвите се удушават единствено и само със свещенна кърпа.Дори и да е удушена жертвата,ако не е направено със свещенната кърпа то тя не се брои изобщо за извършителя и няма смисъл и стойност за него.За да се издигне в йерархията на сектата му трябва бройка жертви но му се броят само тези които е удушил лично той,със собствените си ръце и със свещенната им кърпа.Просто допълвам картинката :)
  ППИзточниците ми са две книги по темата:Е.Салгари-Тайните на черната джунгла и Луи Ноар-Сюркуф корсарят.
  Unknown 12 март, 2017 23:59
  На мен пък тугите винаги ми напомнят за Индиана Джоунс и Храмът на обречените. Въпреки, че там тугите са представени съвсем гротесткно.