text: Момичетаааа,най-после се случи.Книгата ми вече е факт.Издателство ИвиПет я хареса и я пуснаха в книжарницата си.Сега ми казаха,че ще бъде и на панаира на книгата в София. Много се зарадвах и реших да пиша тук защото вие всички много ми помогнахте! Благодаря ви и искам да знаете,че този сайт е полезен не само с тарото ами и с отношенията помежду ни.Силните,умни и красиви жени тук ми помогнаха и ми вдъхнаха кураж.За това ви благодаря !
  Основен ограничаващ фактор при изкачване на голяма височина е не физическата сила и издържливост, нито набавянето на енергия, (храна), нито дори студът. Това е хроничният недостиг на кислород. Нормален човек би умрял веднага, трениран и аклиматизиран атлет - според индивидуалните качества да толерира хипоксия, (недостиг на кислород ). Отделни уникални индивиди, (Райнхолд Меснер и др.), са много по издържливи от останалите, и то само при върхова моментна форма. По важно е друго: при многократни експозиции на хипоксия, мозъкът започва да се "предпазва" поне от емоционалния стрес с производство на вещества подобни на канабис - ендоканабиноиди. Те предизвикват приятни усещания и ПРИВИКВАНЕ!!! Хора в подобна ситуация търсят нови и нови ситуации на хипоксия за да изпитат същите емоции. Дори сами се поставят в екстремни устройства за "задушаване". Подобно е при гмуркачи и маратонци... Така се получава липса на критичност и типично поведение на зависимост.