text: „Има в морето на детските игри бисерче, което ни прави по-добри, но где ли е туй бисерче не знаем, но си мислим, че…”
  Цял живот търсим „вълшебни бисерчета, които ни правят по-добри“, но понякога те са толкова дълбоко скрити в нас, между истината и лъжата, че няма как да ги открием. Но не преставаме да ги търсим с надеждата, че могат да ни променят. И така до безкрай…
  Когато става дума за автори като Валери Петров, няма как да останем само на повърхността. Тяхната истина е толкова дълбока, че ако не се гмурнем, по-добре да не се събличаме по „плувки”. Дързост се иска, като на малката Лили, която с острото си харпунче е слязла на „дълбокото”, за да търси бисерче. И всички морски обитатели, с охота й предлагат помощ… Но дали са искрени?! Няма страшно. Наоколо е Хрили – Ужасът на океана, най–грозната и страшна дълбоководна риба. Всички се боят от него. Не и Лили, разбира се! Защо?! Защото „истинското е невидимо за очите…” Приятелите се усещат по сърцата и външният вид не е от значение.
  А! А, Набръчканият човек?! „Май бяхме забравили за него?” Какво ли прави той в това приключение? И защо си няма име, ще разберем от приказката на Валери Петров – „Пук”.