text: След това той прави "Тес" (1979) адаптация на романа на Томас Харди от 1891 г. "Тес от рода д'Ърбървил" с участието на Настася Кински и първият му филм след бягството от САЩ.
  "Тес" е творческо признание за вината и може да бъде прието като извинението на Полански. Настася Кински е млада девойка, подложена на насилие, от чиито последстия страда през целия си живот.
  Барабанистът на "Бийтълс" Ринго Стар и Роман Полански на кинофестивала в Кан, 17 май 1968 г. (Снимка: Getty Images/ Guliver Photos)
  Това, което единствено е интересно на опонентите на Полански е, че той е въплъщение на патриархалния насилник. Фактите и подробностите върху аспектите от неговия живот никога не са и най-вероятно няма да бъдат в обществения дебат.
  Методът "аз обвинявам" (както се казва последният филм на Роман Полански) в правилата на #metoo означава "аз обвинявам, а ти мълчиш, няма място за дебат, изключен си, точка". Кой е изключващият, няма значение, жертва ли е, на какво е жертва и кое точно изключва - човека или режисьора?
  Актьорът Матю Алмарик, актрисата Еманюел Сение (съпруга на Роман Полански) и самият режисьор в интересен кадър от фестивала в Кан, където представят филма "Венера в кожи", 25 май, 2013 г. (Снимка: Getty Images/ Guliver Photos)
  Филмовият език на Роман Полански е оформен до голямата степен от източноевропейския аванград и театъра на абсурда, особено това може да се види в най-ранните му късометражни филми, но и в "Cul-de-Sac", и в "Наемателят".
  Сцени от тези кинематографични моменти от творчеството на Полански могат да бъдат отгласи на историческия опит, че личността определена като изкупителна жертва, може да бъде във фокуса на непредсказауем идеологически апарат за преследване. И историята в "Наемателят", и личната съдба на режисьора са като гротескна кафкианска притча за общността, новодошлия (наемател във филма и полски емигрант като самия Полански), клеветите.
  Роман Полански, актьорът Матю Алмарик и актрисата Еманюел Сение във фестивала в Кан на представянето на "Венера в кожи", 25 май 2013 г. (Снимка: Getty Images/ Guliver Photos)
  Преследванен от 70-те до днес за педофилия със засилващи се опити да се репресира и неговото кино, Полански много добре знае, че в киното са възможни всякакви сюжетни обрати - с правилното решение, разбира се. Но и с правдоподобност. А последното липсва в #metoo, защото всяко обаждане на разплакана девойка, търсеща медийно внимание и желание да забогатее, става легитимно, без възражения.
  "Аз съм издирван в една част от света и желан в друга. Повечето хора не ме познават и имат мнение за моя образ от медиите. А това е толкова далеч от това, което съм, че дори не виждам смисъл да се обяснявам."
  Както в живота му, така и във филмите, човек трудно може да си даде обективна оценка, за да оцени ситуацията. Не е ясна границата между фикция и реалност.
  Защото във филмите му, потапянето е в субективното възприятие на героя. А героите му често са крехки по природа и в гранично състояние. Патологичните страхове ги разяждат, изпитват отчуждение и изолация, изпитват агресията както отвън, така и отвътре.
  Обикновено всичко завършва с психологическа промяна, лудост и експлозия на насилие. Абсурд, сюрреализъм, провокация, смели експерименти и визуални решения, звуков дизайн - това са инструментите, които позволяват на Полански да разкрие нестабилността на своите герои.
  Роман Полански разговаря с екипа си по време на снимките на филма "Макбет" във Великобритания, 1971 г. (Снимка: Getty Images/ Guliver Photos)
  Най-често героите му са изправени пред психическо и социално зло. Например в "Отвращение" (1965) героинята (Катрин Деньов) постепенно се плъзга в бездната на лудостта поради дълбока травма, а в "Cel-de-Sac" (1966) героят е принуден да търпи тормоза на невярната си съпруга.
  В "Чайнатаун" (1974) персонажът разкрива високи измамни и корупционни схеми, а в "Офицер и шпионин" ("J'Accuse" - "Аз обвинявам") (2019) става жертва на държавна тирания чрез интриги, лъжи и антисемитизъм.
  Във всички тях преобладава атмосфера на отчаяние и безнадеждност и дори щастливите финали са доста условни, оставяйки горчив послевкус. Злото, буквално и метафизично, се разпространява навсякъде и в крайна сметка превзема човешката природа.
  Отношенията на героите му винаги имат садо-мазохистичен характер - и палачът и жертвата могат да сменят местата си.
  В ерата на #metoo изглежда тези отношения не са толкова флуидни. Палачът е командващият без право на възражения от страна на жертват, а артистът няма какво друго да прави, освен да плаща високата цена на репресивния модел.
  Най-ужасяващото наказание за човека на изкуството, по-лошо от електрическия стол, е бойкотът. Когато филмите му вече не се показват, когато е изключен и изолиран, забранени са пиесите му или книгите. Бойкотът и масовите, неподчинени на легитимност подхвърляния, подвиквания са нож в изкуството.
  Вече изгонен от академията за филмово изкуство на САЩ, която му даде Оскар през 2003 г. за "Пианистът", Полански наистина не пасва добре в тази нова програма в стила на политкоректния ентъртеймънт.
  Той споделя, че последният му филм "Аз обвинявам" за аферата Драйфус има много общо с личната му история с обвиненията срещу него.
  "Историята за несправедливо обвинен човек винаги е очарователна, но това също така е много актуален въпрос, предвид нарастването на антисемитизма... Определено е възможна и друга такава афера. Всички съставки са налице: фалшиви обвинения, лоши съдебни производства, корумпирани съдии и преди всичко "социални медии", които осъждат без справедлив процес или право на обжалване."
  В редица изявления Саманта Гаймер, жертвата на Полански от 1977 г., споделя, че признанието на случката ѝ е донесло много повече негативи, отколкото справедливост. Постоянно стоящите репортери и камери пред дома ѝ, непрестанното ровене в случката, тежките съдебни процеси, казва тя, са я разстроили психически и са ѝ причинили много повече вреда от самата случка.
  "Ако днес можех да реша дали бих предпочела да свидетелствам или да бъда изнасилена, бих избрала изнасилване."
  Той изтърпя своето наказание, направи всичко, което му беше поискано. Освен това имахме корумпиран съдия. Той беше нечестен и нямаше причина да се доверяваме на системата. Бях толкова по-ощетена от съдебната система и медиите, отколкото него...лесно е да му простя."
  Роман Полански и съпругата му Еманюел Сение на представянето на филма "Венера в кожи" на кинофестивала в Кан, 25 май, 2013 г. (Снимка: Getty Images/ Guliver Photos)
  От тогава тя защитава Полански пред враждебния лай на обществеността и двамата са в контакт виртуално. Тя смята, че колкото медийният балон около случката е задушил режисьора, още повече нея.
  Някога избягал към Европа и САЩ със страстта на млад режисьор, който иска да осъществи мечтата си да прави свободно своите филми, днес същото това място е пространство на гонения, публичен линч и истерични крясъци, които не задават въпроси и не изискват отговори. Целта - нарочените лица да бъдат преследвани докато вече изложени на стълба на позора, не бъдат "изрязани".
  "Гонят ме по целия свят и се опитват да спрат прожекциите на филмите ми. Виждам същата решителност да се отричат факти и да ме осъждат за неща, които не съм направил", казва Полански. Повечето хора, които ме тормозят, не ме познават и не знаят нищо по случая..."
  Актрисата Еманюел Сение, съпруга на Полански на кинофестивала в Кан на представянето на "Венера в кожи", 25 май 2013 г. (Снимка: Getty Images/ Guliver Photos)
  Фактът, че Полански в САЩ се разглежда основно през насилието, показва недостатък в американското обещание, че биографията на човек е без значение за бъдещата му оценка. Абстрактната гледна точка, измъкната и разтеглена, прехвърляна и размятана във всеки повод, така че да се превърне в спектакъл (защото това е, което всички искат), отстъпва място на дейността на атакуваната личност.
  За разлика от Америка, в Европа, където дори неговите американски филми като "Chinatown" ​​се разглеждат като по-скоро като износ на европейско кинематографично изкуство, Полански дълго време не е в образа на международно "успешния" режисьор, а по-скоро като примерния аутсайдер на филмовата индустрия: жертва на нацистките преследвания в Източна Европа по време на Студената война, дискредитиран заради авангардния си филмов език, непознат в Европа, както и в Америка, той се появява като екстериториален.
  Перспективата, през която може да бъде разбран тежкият биографичен случай на Полански е свързана с неговите копнежи, фантазии, омраза, вътрешни обсесии, дори жените в неговите филми, част от които са негови реални музи - Шарън Тейт и Еманюел Сение (негова съпруга).
  Например в "Отвращение" режисьорът създава абсурдна, сюрреалистична атмосфера, от която героинята на Катрин Деньов иска да избяга, но не успява. Филмите на Полански често са изключително неудобни за гледане заради вътрешното напрежение на героя, което е пренесено и в пространството. Животът му изглежда заключен в подобна абсурдистка среда, от която той се опитва да избяга, но никога не може и после се повтаря същото.
  Опитите да се морализира естетическото изхвърлят възможността да имаме досег до самото него и в случая - да се схване маниера на режисьора.
  Моралните импликации също така не могат да намерят никакво убежище в историята на френското кино. Ако новите правила изковат и неговия нов морал, то това означава то да зачеркне своята историческа значимост и влияние в световното кино.
  Роман Полански, чийто случай датира от 1977 г. насам, не може да изпълзи от медийния манеж, в чийто спектакъл е поставен вече 43 години, а условията в последните години спомагат той да развива нови фантасмагорични нива, на което културните организации трудно могат да се противопоставят.
  Изтъркулват се новини от торбата, които крепят отрядите на #metoo в бойна възбуда за сеч, започват агитации за блокиране на хора. Разговорът и подробностите, детайлите не се изискват. Само обвинението.
  "Начинът, по който хората ме виждат, моят "образ "наистина започна да се формира със смъртта на Шарън Тейт. Тогава, макар че преживявах дълбока трагедия, медиите не се посвениха да пишат, че съм сатанист и че филмът ми "Бебето на Розмари" е доказателство, че съм в съюз с дявола."
  Когато Полански преди две години имаше ретроспектива в Париж и запотени разгневени демонстрантки блокираха киното, всеки, който беше отишъл да гледа филм, трябваше първо да зададе въпроса: А как е режисьорът на филма в морално отношение?
  В културната война, която в момента задвижва западното общество, не тече кръв, но опитите за насилие върху изкуството водят до неговото натъпкване в универсални форми.
  
  Браузърът Edge на Microsoft вече има ново лого и икона. Това се случва, защото Microsoft иска да означи, че браузърът е преработен изцяло и се очаква, че Missing: Verimoro.
  Седмичен обзор. Брой 1. Здравейте, читатели на GizmoEra! Ежедневно търсим най-интересните новости от света на носимите електроники, но понякога са налични важни новини, за които обаче не е нужда отделна публикация.
  
  Само преди дни актрисата и модел Луиза Григорова-Макариев съобщи новината за щастливото очакване, в което са със съпруга й Мартин. А сега красивата бъдеща майка сподели с последователите си в Инстаграм колко пораснал е коремът й. На снимката Луиза е с черна блуза и от нея се вижда малко, но сладко наедряло коремче.
  В поста актрисата попита „... аз водя ли се родител с дете, защото и на мен мноооооого ми се разхожда в парка... ? Вие как се справяте с обездвижването вкъщи? Най-вече бременните питам, защото няма как да си пуснем една кардио тренировка и да изхабим енергията пред телевизора ?“
  След съобщаването на новината, че е бременна, Луиза и мъжът й Мартин Макариев приеха много поздравления и благопожелания. В специален пост Григорова-Макариев благодари на всички за положителната енергия и увери, че „Най-доброто предстои, за всички ни, малко вяра ни трябва в този момент! Обичайте се, изпращаме ви щастие!“
  "Благодарение на театъра, аз успях да погледна през очите на много и различни хора", казва българската актриса, посланик на Нощ на театрите 2019
  
  Д-р Таня Андреева, педиатър: Родителите да не прекаляват с имуностимулантите, да правят пауза през около 20 дни
  Най-смелата жена в китайската история – оригиналната легенда за Мулан, която е зад новия филм на „Дисни“ (ИГРА)
  
  Предлагаме експресна и сигурна доставка до: София, Пловдив, Варна, Ловеч, Бургас, Добрич, Стара Загора, Хасково, Смолян, Шумен, Сливен, Разград, Плевен, Монтана, Видин, Силистра, Търговище, Кърджали, Кюстендил, Габрово, Враца, Велико Търново, Пловдив, Русе, Благоевград, Пазарджик, Ямбол, Перник и други. Ние доставяме дори до най-малките села.
  
  Неизменна част от дългогодишната политика на НБУ е търсенето на адекватни решения за отделните групи студенти, които да позволят както на настоящите, така и на потенциалните студенти да проведат и завършат успешно обучението си. Тя не се ограничава само до осигуряването на подходяща база и условия, а е насочена и към разнообразни възможности за финансиране и подпомагане на студентите, особено такива в неравностойно положение. Предвид усложнената епидемична обстановка през 2020 г., създадохме изцяло нов Фонд, насочен към подпомагането на студенти, с цел преодоляване на последствията от пандемичната криза. Учредяването и дейността на фонда се явяват продължение на утвърдената политика на НБУ и са поредното доказателство, че в този университет не се боим от разнообразието!
  Управляващият комитет на фонд „От алумните за студентите на НБУ“ ще се стреми все повече алумни, както и други желаещи да дарят, да се запознаят с инициативата и да имат желание да бъдат част от тази благотворителна кауза!
  Лорета Филипова – Председател на Управляващия комитет, алумни на НБУ по право и актьорско майсторство, адвокат, вписана в Софийска адвокатска колегия
  Председател е на сдружения с нестопанска цел „Асоциация за консултиране и защита на жертви на домашно насилие“ и на „Международна академия за съвременно изкуство и култура“. Основател е и ръководител на Театрална школа „Лори“.
  Завършва „Право“ и „Актьорско майсторство“ в Нов български университет, а по настоящем е докторант по Гражданско право.
  Като ръководител на театрална школа поставя над 20 спектакъла в едни от най-популярните театри страната и в столицата. С малките актьори участва в два благотворителни спектакъла – единият, организиран от Ротари клуб в помощ на БЧК (Български червен кръст), а другият в помощ на деца, лишени от родителски грижи. Лорета Филипова, заедно с децата от школата са специални гости във фестивал „Следата“, организиран от НБУ.
  На четиринадесет годишна възраст членува в младежката група на Ротари клуб, където участват в десетки благотворителни инициативи, повечето от тях в полза на деца, лишени от родителски грижи.
  Едва на 15-годишна възраст започва курсове по актьорско майсторство към Академия за телевизия и кино.
  Има опит в областта на управлението, местната власт и регионалните политики. Два мандата е кмет на община „Божурище“. Председател е на клуб лидерите в НБУ, на гражданско сдружение, на читалища, на редица организации от обществен характер, на спортни клубове. Член на няколко консултативни съвета.
  През 2007 г. става магистър - инженер, специалност „Общо машиностроене“, ТУ-София / Technische Universität Karlsruhe, а в периода 2007 – 2016 г. е продуктов мениджър във водещи компании в областта на машиностроенето /офис оборудване, офис техника/. От 2019 г. до момента е служител в „Данъчен отдел“, Ърнст & Янг България ЕООД. Владее английски и немски език.
  През 1987 г. завършва Колеж по телекомуникации и пощи – гр. София със специалност „Радио-съобщителна техника“, а в периода от 2002 - 2009 г. завършва магистратури със специалност „Телекoмуникационни системи и технологии“ и специалност „Мениджмънт в телекомуникациите“ в Нов български университет.
  От 1987 г. до края на 2007 г. работи в службите за сигурност на МВР, а от 2008 г. до 2011 г. е служител на Държавна агенция „Национална сигурност“. През 2012 - 2014 г. работи в частния охранителен сектор. От 2014 г. е назначен като главен специалист в дирекция „Ситуационен център“, а от 2018 г. към момента е главен експерт в дирекция „Сигурност на дейността и информацията“ на Министерство на външните работи.
  
  Къщата на НБУ в Созопол разполага с конферентна зала, девет самостоятелни стаи и кухня. Намира се в Стария град на Созопол, съхранил местния архитектурен стил. Къщата е близо до брега и се използва като почивен комплекс от хората в университета и като място за провеждане на студентски практики, семинари, летни школи, фестивали.
  
  Британецът Марк Кавендиш напуска „Тур дьо Франс” - повторният медицински преглед е показал счупване на рамото след падането на финала на вчерашния етап.
  Тогава, при заключителния спринт, световният шампион Петер Саган засили с лакът 32-годишния Марк към металните ограждения. След като лежа близо пет минути на шосето, Кавендиш бе откаран и прегледан в болница. Лекарите се произнесоха, че по него няма нищо счупено. Днешният втори преглед обаче показа обаче друго – фрактура на рамото, като за радост не са засегнати нерви, което, според лекаря на тима му Адриан Ротуно, ще спаси спринтьора от операция. Любопитното е, че през 2014 г. Марк извади същото си рамо още на откриващия етап в „Тура”.
  Кавендиш си тръгва от авторитетното състезание, както се изрази, „силно разочарован”: "Цялата ми кариера е изградена около „Тура”. Наистина е тъжно".
  Саган бе дисквалифициран от съдийското жури, но от тима му Bora-Hansgrohe обжалваха официално това решение.
  През 2019 г. „Тур дьо Франс” ще започне от Брюксел, в чест на половинвековния юбилей от първата победа в това състезание на знаменития белгиец Еди Меркс.
  В Париж беше представен маршрутът на „Тур дьо Франс” през 2018 г. Сто и петото издание ще започне от Вендее на 7 юли и ще завърши на „Шан-з-Елизе” в Париж на 29 юли.
  Крис Фрум /Sky/ триумфира за четвърти път в „Тур дьо Франс”. Последнят етап – за Париж, спечели холандецът Дилан Грьоневеген от LottoNl-Jumbo.
  Петер Саган и отборът му Bora Hansgrohe подадоха апелация до Спортния арбитражен съд /CAS/ заради отстраняването на световния шампион от „Тур дьо Франс”. CAS не уважи жалбата.
  Комисарите на UCI не уважиха контестацията на тима на Петър Саган Bora-Hansgrohe и отстраниха словака от “Тур дьо Франс”.
  От германския тим на Петер Саган - Bora-Hansgrohe, съобщиха, че са подали контестация по повод дисквалификацията му след 4. етап на „Тур дьо Франс”.
  Световният шампион Петер Саган /Bora-Hansgrohe/ бе изпратен вкъщи, след като предизвика опасно падане във финалния спринт на 4. етап на „Тур дьо Франс”.
  
  Здравейте! Вашата обява ме интересува. Моля изпратете по подробна информация за обява Габрово област, Трявна (№ на обявата 902). Благодаря!
  Теренът е на главната улица на квартал Божковци и основна пътна артерия за достъп до град Трявна. Мястото е оградено с каменна и прозирна ограда, лека денивелация. Подходящ е за изграждане на индивидуално жилищно строителство.
  
  Бъркаш, Гешев: Ти не си инструмент на Господ! Инструмент на Дявола си! Извратеното чувство за справедливост на главния прокурор Иван Гешев е пред очите ни – не дава косъм да падне от главите на доказани крадци на милиони и милиарди – Борисов, Горанов, Пеевски, Доган и т.н. Хасковлии надушиха тайна среща на Иван Гешев и го посрещнаха подобаващо с викове …
  Бойко Борисов Коронавирус Отслабване Румен Радев Диети Домати covid-19 Протести Иван Гешев Диета за отслабване Черешката на тортата Пръскане на домати Болести по доматите Отглеждане на домати Хранителен режим за отслабване Диета Пръскане на домати със сода Пръскане на домати след дъжд Нисковъглехидратна диета Схема за пръскане на домати Краставици Николай Марков Луиза Григорова Нисък хемоглобин Гликиран хемоглобин