text: 14 Юни 2021понеделник12:09 ч.
  МОЛЯ, ИЗБЕРЕТЕ НАШИЯ КАНДИДАТ
  Дойдоха да ме агитират. - Моля те, гласувай за нашия кандидат. Той на всяка цена трябва да спечели изборите, той е нов човек и истински радетел на прогреса! - Той - попитах - какво е учил, за какво е готов? Агитаторите се спогледаха и запристъпваха от крак на крак. - Виж, сега - рекоха - той не ...
  ТОЗИ ПРЕКРАСЕН ДЕН УТРЕ
  Телевизорът ни показа как премиерът на страната преряза лентичката на поредната инфраструктура, която откриваше, и рече: - От утре всички ще заживеете щастливо. После премиерът откри ремонтирания покрив на земеделска ферма. - От утре няма да бъдем най-бедната страна в Европа - заяви той тържестве...
  ЕЖЕДНЕВНАТА ТЕАТРАЛНОСТ
  Завесата се вдига всяка сутрин в ранните часове и театърът започва пак. Премиер: -Като казвам бяло - значи бяло, няма две мнения по въпроса! Публиката: -Браво! Само така! Долу черното! Телевизиите: -Темата днес е: Кол...
  БАЩИНИЯ В УПРАВАТА
  Когато отвориха родната къща на премиера - да могат обикновените граждани да видят неговия обикновен живот, ние бяхме сред първите посетители. Но още на прага ни предупредиха: - Ще вървите бързо, защото нашият премиер може да се върне и да започне внезапно да работи и ще трябва веднага да ви изведе...
  ДАЙ ХРАНАТА, ДАЙ И НЕЯ!
  На масата срещу мен седнаха двамина здравеняци, легитимираха се с документи от най-тайните служби на държавата и ме загледаха в устата. Спрях да дъвча, естествено. - Кво става, пичове! - От доста време те наблюдаваме. - Какво толкова наруших този път? - попитах най-миролюбиво. - Ти с...
  ТОЗИ ПЪТ ЩЕ МУ КАЖЕМ
  Пред сградата на Министерския съвет имаше огромна тълпа. Залепих се и аз. Хората напираха да кажат нещо важно на министър-председателя. Лично на него. - Трябва - обясниха ми на опашката - да предупредим премиера навреме. А не после, когато разхайтените журналисти започнат да го подпитват и да...
  ЕВРОПЕЙСКИ ТЕРЗАНИЯ
  Почуках на вратата на Европейския съюз и веднага ме приеха, а не като нашенските темерути - елате утре, елате след две години. - Какво желаете? - любезно ме попитаха. - Искам да знам - казах най-възпитано, - защо не ни приемате в Шенгенското пространство. Едни викат - ставате за прием, други...
  КАК ОСТАНАХ БЕЗ ПОДАРЪК
  Написах аз писмо до Дядо Коледа и го занесох в пощата. После седнах под елхата и зачаках подаръците си. Е, не точно под елхата, а на масата. И не толкова чаках, колкото се черпехме с приятели и роднини. Както и да е. Когато празниците изтекоха, а аз станах от леглото и прогледнах - под ...
  Рано сутрин държавата едва отваряше очи. Клепачите й тежаха, болеше я главата, краката й бяха изтръпнали. Наплискваше лицето си със студена вода, поглеждаше се за миг в огледалото и с това приключваше тоалета си. Държавата отдавна не миеше зъбите си и за това непрекъснато я разнасяха из разни светов...
  Вървя си по улицата и гледам: пъстра група хора крачи под строй, щрака с фотоапарати, снима с камери. Спирам и се залепвам за тях – и без това нямам по-важна работа. Чужденци. И петима японци с техните дигитални камерки. Дошли явно да видят икономическото чудо България, с ръка да го пипнат и ...
  Приклекнах пред гишето на данъчното управление и рекох най-бодро: -Добър ден! Аз съм за една кратка справката! -Седнете – рекоха ми – няма да е толкова кратко! Знаех си аз, че няма да е така лесно! -Това ли е вашата данъчна декларация? – попитаха ме. -Тя е – ...