text: 6 емблематични символа на перестройката, които останаха в миналото - Russia Beyond България
  6 емблематични символа на перестройката, които останаха в миналото
  Перестройката на Съветския съюз започва преди повече от 30 години, като поставя началото на много революционни реформи в комунистическата система. Макар че продължава по-малко от десетилетие, перестройката има своите символи, които напълно изчезнаха заедно с тази уникална епоха.
  1. Нелегалният алкохол
  Жена в южния руски град Майкоп пали лъжичка от домашния алкохол, който е направила, за да провери качеството му.
  Едно от най-противоречивите действия, предприети от властите през годините на перестройката, е кампанията за забрана на алкохола. Тя стартира два месеца след като Горбачов идва на власт и продължава две години. Алкохолизмът е разрастващ се проблем в СССР, но за много хора мерките, предприети от властите, са твърде драстични - закриване на алкохолни магазини и ограничаване на часовете за продажбата му, както и рязък скок в цените. Властите също така призовават хората да отказват напитки на големи тържества и дори изкореняват лозя в няколко региона на СССР. В съчетание с икономическите затруднения, като например недостигът на продукти в магазините, случващото се е възприето много негативно от обикновения човек.
  Тази политика увеличава и контрабандната дейност, което от своя страна влияе негативно на данъчните приходи. Самият Горбачов по-късно признава, че кампанията увеличава производството на нелегален алкохол. Домашните алкохолни напитки се произвеждат с помощта на такива машини. Същевременно обаче кампанията значително увеличава очакваната продължителност на живота и намалява смъртността в Съветския съюз.
  2. Вестниците с масова циркулация
  Тиражът на "Аргументы и Факты" вкарва вестника в книгата за рекорди на Гинес.
  Перестройката е време на гласност - идея, която предполага свобода на печата. Точно заради това силно цензурираната и контролирана информация започва свободно да циркулира в обществото, а тиражите на някои вестници драматично се увеличават. Такъв е случаят със седмичникa "Аргументы и Факты" ("Аргументи и факти"), чиято огромна популярност го изпраща в книгата за рекорди на Гинес. През 1990 г. той достига 33,5 милиона екземпляра, превръщайки се в най-силно разпространявания вестник в историята. Обществената жажада за нецензурирана информация е толкова голяма, че вестникът е прочетен от 100 милиона души.
  Нещо подобно се случва и със съветските литературни месечни списания. Те са популярни и преди времето на перестойката, но никога не са циркулирали сред милиони читатели. Сега обаче хората се втурват към вестникарските павилиони, за да си купят последните им издания, които включват романи, по-рано забранени за публикуване в СССР. Най-известното литературно списание е "Новый мир" ("Нов свят"), с тираж от 2,7 милиона копия през 1991 година. Днес то успява да продаде само 7 200 копия.
  3. Съветските персонални компютри
  Съветските ученици се учат да работят на компютър, в час по информационни науки (1985 г.)
  Петрихин/Sputnik
  След Втората световна война Съветската компютърна индустрия е сред световните лидери на пазара, но започва да губи позициите си през 1970-те години, по време на така наречения период на стагнация в съветската икономика. И все пак, след появата на първия масово произвеждан домашен персонален компютър на Запад в края на 1970-те години, СССР стартира разработването на собствени домашни компютри. Държавата принуждава много предприятия да спрат производството на стоки от отбранителната промишленост и да преминат към компютърно производство. Училищата пък започват да дават уроци по компютърно програмиране, допринасяйки за разрастването на съветския пазар на домашни персонални компютри.
  Първият съветски IBM съвместим компютър - "Асистент-128", е произведен заедно с "Електроника БК" (един от най-разпространените съветски домашни персонални компютри по онова време) и "Корвет", който се използва главно от училищата. На пазара излизат и моделите "Вектор", "Веста", "Сура", както и множество прототипи на други западни устройства. Тези компютри се произвеждат до началото на 1990-те години, когато икономическият колапс, последвал падането на Съветския съюз, изпраща всички тези марки в архивите на историята.
  4. Видеокасетите
  Видеокасетите нахлуват в СССР по време на перестройката
  Борис Клипиницер/TASS
  Перестройката е времето, в което видеокасетите и видеомагнетофоните нахлуват в СССР. Тъй като малцина могат да си ги позволят, в края на 1980-те години се появяват видео салоните - малки обществени места, където се прожектират филми на обикновен видеомагнетофон. Те са изключително популярни сред младежите, а билетите не са скъпи. Там може да се гледат легендарните холивудски филми, като по този начин вълнуващите съдби на Рамбо и Роки стават част от обикновения живот на почти всеки съветски тинейджър.
  5. Избелените с киселина дънки
  Почти всеки съветски гражданин се сдобива с избелени дънки.
  Одрус Улозявичус/Sputnik
  Перестройката променя не само начина, по който хората пият, четат и се забавляват, но и начина, по който изглеждат. Почти всеки се сдобива с избелени с киселина дънки. Дънките не са толкова широкоразпространени в СССР, колкото на Запад, но търсенето все пак е високо. Полскaта марка дънки "Мауин" е една от най-популярните.
  Избелените с киселина дънки се произвеждат и в самата страна от нова бизнес класа - хора, работещи в кооперации. Кооперациите са нов икономически формат, одобрен от Горбачов, който предполага по-голяма икономическа свобода. Съветските граждани, които искат да опитат своя предприемачески дух, произвеждат избелени дънки у дома, като използват белина, а след това ги продават. Така огромен брой съветски граждани се сдобиват с избелени дънки.
  6. Купоните
  Икономическите реформи на Горбачов претърпяват неуспех и икономиката на страната навлиза в дълбока криза.
  Борис Кавашкин и Людмила Пахомова/TASS
  Купоните са вероятно най-запомнящият се и разпространен елемент от епохата на перестройката. Икономическите реформи на Горбачов претъряват неуспех и икономиката на страната навлиза в дълбока криза. Един от най-видимите признаци за това е бързо растящият дефицит на продукти в края на 1980-те години. Така много стоки се разпределят в замяна на купони: месо, масло, захар, сапун, перилни препарати и други. Различните региони имат свои собствени цени. Обикновено месечната дажба включва килограм захар, килограм брашно, 15 пакета цигари и два килограма месо на човек. Краят на този период идва през 1992 г., когато икономиката се стабилизира, а дефицитът на стоки остава в миналото.