text: Календар със именни дни в България. Православен календар. Българските празници - всичко в един календар.<< Януари Февруари 2012 Март >>
  четвъртък 02 февруари 2012 - Сретение Господне, Петльовден - празник на мъжките рожби / Категория: ПРАВОСЛАВЕН ПРАЗНИК
  Според закона на Мойсей всяко първородно дете момче трябвало да бъде посвещавано на Бог. Затова на 40-ия ден след раждането на първото си момче жените принасяли в жертва на Бога агне, а по-бедните - гълъб или гургулица. Света Богородица отнесла Младенеца в ерусалимския храм. Сретение Господне е един от най-великите християнски празници.
  С този празник се отбелязва спасението, оцеляването и съхраняването на мъжката сила. На него народът ни отдава чест и възхвала на мъжката челяд, на която се е крепяло семейството и мира.
  Празнично облечени момчета излизали насред селото и през целия ден били в центъра на вниманието. Били оглеждани от старейщините кой за какво става: за овчар, за дюлгерин, за даскал или за писар.
  Колко време са били заблуждавани с тази хитрост не се знае, но празникът продължил под друго име - Петльовден. Съдържанието обаче не се променило: пак мъжката челяд се изкъпвала, обличала нови дрехи и се събирала за песни и разкази за мъжки подвизи. Но вече не на мегдана, а в мази и соби.
  Основна традиция на този ден е да се заколи петел във всяка къща, в която има момченца, където са само момиченца - за курбан отива някоя ярка. Жертвената птица се заколва на прага, като стремежът е кръвта и да изпръска наоколо.
  С кръвта на закланата птица по челата на момчетата се прави кръстен знак, за да бъдат живи и здрави. Главата на птицата се оставя на портата, а перата се запазват и използват при болести на децата.
  Закланият петел се сготвя , от него се раздава на съседи за здравето на момчетата - продължители на рода. Къща без петел не бива - ще запустее. Той я прави недосегаема за зли духове със събуждането си рано сутрин, когато ги прогонва и съобщава на стопаните, че могат да излизат.
  Сретение Господне е един от дванадесетте велики празници през годината. По благочестив обичай и днес новородените деца на 40-ия ден от рождението им се занасят в храма за благословение и на майките се чете определена молитва.
  През този ден не се работи, защото децата ще се раждат белязани. Спазва се строго половото въздържание: така ще се увеличи плодовитостта на домашните животни и те ще бъдат живи и здрави. Жените не пипат остри предмети, не режат хляб, конци или дърва, за да бъдат здрави децата. Месят се питки и се раздават в две къщи. По това кой първи ще дойде в къщата се гадае какво дете ще се роди първо - мъжко или женско.
  В народните представи света Богородица е покровителка на бременността и родилките, но също е "вълча Богородица", свързана с животни, олицетворяващи демоничните сили на долния свят. Така едновременно се почита християнската светица-майка и се омилостивяват силите на злото - чрез житна жертва, сексуално въздържание (своеобразен пост) и редица забрани, имащи магически характер.
  четвъртък 02 февруари 2012 - Имен ден на днешната свята дата имат: Радост, Радостина, Радостин, Драго, Драгомира, Драгомир, Ралин, Ралина, Ванеса, Радина, Радослава, Радослав, Средка, Средко, Сретен / Категория: ИМЕННИ ДНИ
  Православната църква чества Св. Фотий. Той е светецът - покровител на всички, чиито имена съдържат светлина или неин символ в името си. Св. равноапостол Фотий е Цариградски патриарх. Умира в заточение на 6 февруари 891 година.
  Патриарх Фотий се е борил против изопачаванията на християнството и често влизал в разногласие с византийските императори. В зависимост от курса на тяхната политика той бил свалян и пак възстановяван на патриаршеския престол.
  С неговото име и ревностен християнски дух е завинаги свързана и българската история, защото именно патриарх Фотий убеждава Константин Философ да проповядва християнството сред славяните. Той пише изключително ценен исторически документ - обширно послание върху християнската вяра и живот, адресирано до българския цар Борис І.
  Осъден на посичане, св. Харалампий издъхнал преди мечът да го докосне по времето на Септимий Север в 198 година на 113 години.
  Свети Харалампий пострадал в началото на III век при римския император Септимий Север (196-210 г.). Той бил епископ в гр. Магнезия, в Тесалия. Без да се страхува от гонението, смело проповядвал истинния Бог и се стараел да отвърне людете от поклонение на идолите. Той говорел: "Моят Цар Иисус христос пратил пророците и апостолите, за да могат всички люде да се вразумят от тяхната проповед и да вървят неуклонно по пътя на правдата. Покланящите се на идоли предават душата си на смърт. А Иисус Христос чрез пророците и апостолите ни показват пътя към вечния живот, а не да вършим дела, които принасят на душата вечна гибел".
  Езическите власти уловили светия впископ и го довели при съдията, който дълго го увещавал да се поклони на идолите. Епископът решително отказал да се отрече от Господа Бога и тогава го предали на страшни изтезания. Стържели тялото му с железни нокти, докато го одрали жив, но старецът с търпение и мъжество понасял страданието и говорел на мъчителите: "Деца, благодаря ви, дето като стържете вехтото ми тяло, обновявате моя дух, който желае да се облече в нов, вечен живот".
  По повеля на императора той бил осъден на смърт. Когато го завели на мястото на наказанието, св. Харалампий дигнал ръцете си към небето и се помолил Богу за всички люде - да им даде телесно здраве и душевно спасение, като им умножи земните плодове. "Господи, казвал той в молитвата си, - Ти знаеш, че човеците са плът и кръв. Прости им греховете и излей Твоята благодат над всички!" След тая молитва светият старец предал душата си Богу, преди палачът да спусне меча върху него.
  петък 10 февруари 2012 - Имен ден празнуват Харалампий, Харалампи, Валентин, Валентина. / Категория: ИМЕННИ ДНИ
  На 10 февруари пчеларите отбелязват своя празник. Този занаят се смята за един от най-сложните, според старите българи. Православната църква чества паметта на св. свещеномъченик Харалампий и света мъченица Валентина.
  Св. Харалампий - светецът лечител, който според поверието е господар над всички болести и особено на чумата.Той е бил епископ в гр. Магнезий. С делата и проповедите си той не се харесвал на тогавашната власт и бил изправен пред градския съд, за да се разкае и отрече от своя Господ.
  Хвърлен в тъмница, той бил подложен на нечовешки мъки, но изцелен от раните си с Божията сила. Когато видели това чудо, много езичници повярвали в Исус и се отрекли от старите идоли. А светецът продължил да проповядва и да прави чудеса до кончината си.
  Според преданието още приживе Св. Харалампий открил целебните свойства на меда, затова точно на неговия празник се освещава мед. Това е единственият ден в годината, в който в църквата се освещава мед. Този мед се счита за специален и не се ползва за ежедневна употреба, с него се лекуват различни болести.
  До днес голяма част от пчелите са слабо изучени. Най-известният представител на семейството е медоносната пчела, която от древността се използва от хората с цел добив на пчелен мед. В някои части на света е развито и подвижно пчеларство, при което земеделците наемат пчелни семейства, които да бъдат настанени в близост до засетите блокове с цъфтящи култури.
  Рано сутринта стопанките изпичат специален хляб и три кравайчета, намазани с мед. Взимат паничка мед и заедно с хляба и кравайчетата ги отнасят в черквата, където свещеникът ги освещава.
  От този мед запазват за цяр през годината. С него лекуват обриви, шарка, рани по тялото, намазват челата на децата, за да не се разболяват, а от хляба раздават на три съседски къщи.
  Едно от приготвените специално за празника кравайчета хвърлят на покрива на къщата „за чумата”, другото дават на животните вкъщи, а третото на децата.
  И тъй като Свети Харалампий е и закрилник на пчелите, този ден се празнува и като ден на пчеларите. В денят преди празника в църквата се носи мед, който престоява там през цялата нощ, На другия ден бива осветен и се използва като ценно лекарство през цялата година.
  Празнува се за здравето на впрегатния добитък, главно воловете. Според традиционните представи болестта, която мори воловете, се нарича влас, в нейна чест е и празникът.
  Обичайно-празничният комплекс включва редица обредни действия, практики и забрани, чийто общ смисъл е предпазващ. Във всяка къща стопанките замесват и опичат по два обредни хляба. Единият се нарича св. Влас, другия - св. Петка. В същото време мъжете почистват обора, изчесват воловете и ги изкарват на водопой. Хлябовете се прекаждат в обора. От хляба св. Влас слагат в храната на животните; от хляба св. Петка раздават по съседите. Преди да тръгнат, всяка домакиня излиза с опечените хлябове и ги набожда на рогата им. Докато утоляват жаждата си, стопанинът им натопява краваите във водата, след това ги начупва и раздава на добитъка и на присъстващите там мъже, както и на всеки срещнат по пътя обратно към дома. Всичко това се прави за здравето на воловете, да не ги лови болестта влас (особена болест в червата и стомаха им). На този ден воловете не се впрягат, за да не се пресилят.
  В Северозападна България “секат влас” на говедата, като замахването със секирата е придружено от мучене. От воловете и козите се взима малко вълна за лек. На Власовден се спазват някои забрани. Жените не предат, за да не става “влас” в очите им; не месят, за да не “власява” брашното. Мъжете не впрягат волове, защото се вярва, че дори “опасан в девет колана”, волът този ден се разпасва. Празникът се спазва и от овчарите, за да не се раждат “власати”, с груба вълна овце. В Централна България Власовден се празнува и за нивите да не ловят “влас”, т.е. да няма празни класове.
  Неделя на Блудния син, която е втора от подготвителните седмици за Пасха и Великия пост и Възкресение Христово.
  Блудният син се осъзнал, пише в тълкованието си на библейската притча Св. Филарет Московски, публикувано в православието.бг.
  Осъзнаването е началото на обръщането на грешника към Бога. Осъзнавайки се, той ясно разбира от какво точно се нуждае душата му и какво не му достига. Спомня си за Небесния Отец и благата, от които се е лишил самоволно, отлъчвайки се от Него. Така решава и да се завърне при Бога, т. е. да остави греховния живот и да живее отново по Божиите заповеди.
  Заблудилият се и разкайващ се син не търси зачитане на достойнството и правата си на син и е доволен дори от положението на слуга в дома на баща си. С това притчата за Блудния син показва какво трябва да бъде смирението на каещия се грешник.
  Заблудилият се син бил приет от бащата. Притчата учи чрез това, че доброто намерение е тогава спасително, когато без бавене се приведе в изпълнение. Бащата посреща с радост и обдарява завърналия се заблуден син. Това е светлият образ на дивното Божие човеколюбие към всеки каещ се грешник.
  Първоначалната идея за създаването на такъв ден е на Испанската радиоакадемия и е внесена за обсъждане в световната културна организация на ООН - ЮНЕСКО. След няколкогодишни проучвания и дебати се определи датата 13-и февруари - рождената дата на радиото на Организацията на обединените нации през 1946 г.
  Днес ЮНЕСКО насърчава всички хора и държави по света да се включат в отбелязването на Световния ден на радиото през 2013-а година. На специално създадения уебсайт http://www.wrd13.com/ можете да споделите в рамките на една минута своите съкровени мисли и чувства, с които радиото ви провокира и вдъхновява. Идеята е тези клипове да са на колкото се може по-голям брой езици и съдържанието им да е достъпно до повече хора.
  В доброто старо време император Клавдий събирал доброволци за армията си, но никой от мъжете не искал да се бие и да умре, оставяйки любимата и семейството си сами и явилите се били малцина. Тогава на Клавдий му хрумнала щурата идея, че ако забрани брака, доброволците ще станат повече... И, както може би се досещате, тъкмо това направил. Някъде в древната римска държава живял свещеникът Валентин, който напук на императора венчаел влюбени двойки. Изпълнявайки мисията си, той бил заловен и екзекутиран на 14.02.269 г. за подстрекателство. Самата екзекуция била по-скоро тържество, тъй като хората го изпратили с цветя и сладки. Стотина години по-късно хората все още се сещали за това, на което ги учел Валентин и го провъзгласили за светец и покровител на влюбените.
  Друга история разказва за млад лечител със същото име, живял през I в. пр. Хр. Младежът имал чудодейни способности на изцерител и именно заради тях и заради вярата си бил хвърлен в тъмница. В затвора младият Валентин излекувал сляпата дъщеря на надзирателя. Момичето прогледнало и го целунало. Двамата изживели бурна, но кратка любов, тъй като Валентин бил осъден на смърт. Преди да го хвърлят на лъвовете, той изпратил бележка на любимата си, написана върху парче от дрехата му с формата на сърце и подпис: "Твой Валентин". Тогава е възникнала и традицията да се подаряват картички.
  Хората, които отглеждат лозя или произвеждат вино, днес отбелязват професионалния си празник - Деня на лозаря. На днешната дата по стар стил се отбелязва и Свети мъченик Трифон. До 1968 г. той е бил почитан именно на тази дата. След това обаче е възприет Григорианският календар и така Българската православна църква възприема датата за почитане на светеца на 1 февруари.
  Според народните традиции Свети Трифон е покровител на лозарите, винарите и кръчмарите. На този ден се извършва ритуално зарязване на лозята. Според етнографи в основата на празника се крие древният култ към Дионисий - бога, когото в древността почитали като покровител на виното, веселието и лозята. Вярвало се, че там, където той мине, хората се научават да отглеждат лозя и да правят вино. В негова чест се празнували т. нар. дионисиади, характерни с буйните си игри и веселие сред природата.
  В съботния ден срещу Неделя Месопустна (Месни заговезни) всички българи извършват помен в памет на мъртвите - на голямата Задушница преди Великия пост.
  Задушниците винаги са в събота, защото в седмичния празничен цикъл църквата е определила съботата за ден на покойните.
  На тези дни близките на починалите посещават гроба, преливат го с вино, прекадяват го с тамян и след това раздават на присъстващите жито и храна за "Бог да прости мъртвите души".
  неделя 19 февруари 2012 - Неделя на Страшния съд. Месопустна. (Месни заговезни), Преп. Прокопий Декаполит изповедник / Категория: ПРАВОСЛАВЕН ПРАЗНИК
  Месни Заговезни е православен църковен празник, който се чества в неделя, 8 седмици преди Великден. Името на празника произлиза от това, че се заговява с месни ястия. Празничната трапеза на този ден включва основно месни ястия. В седмицата след това се яде много сирене, масло и яйца. След този празник до Великден следват хранителни и духовни пости.
  На Месни заговезни се приготвят баница с мас и извара, кокошка, яде се свинско месо. През цялата седмица до Сирни Заговезни се устройват веселби и игри, защото след това те са строго забранени. В храмовете се четат откъси от Светото Писание, които говорят за Страшния съд. Така Църквата припомня за трагичните последици от греха и призовава всички към добродетелност. Денят се нарича още Неделя Месопустна, защото е последният ден преди постите, когато се яде месо.
  Свети Лъв бил роден във Равена и бил син на знатни родители. Той получил добро образование и по-късно бил избран за епископ на град Катана, в който се проявил със своето изключително милосърдие. За високите си добродетели и възвишен духовен живот Свети Лъв бил удостоен с чудотворна сила.
  сряда 22 февруари 2012 - Намиране честните мощи на св. мчци в Евгения / Категория: ПРАВОСЛАВЕН ПРАЗНИК
  четвъртък 23 февруари 2012 - Св. свщмчк Поликарп, еп. Смирненски. Преп. Александър / Категория: ПРАВОСЛАВЕН ПРАЗНИК
  В Мала Азия, в град Смирна живяла богатата вдовица Калиста. Тя възпитала сирачето Поликарп и го обикнала като собствен син. По-късно му поверила целия си дом и имот. Поликарп не обичал богатството и раздал всичко на бедните, а самият той живеел в голямо въздържание. Той непрестанно се молел на Бога и скоро станал уважаван епископ в Мала Азия. Поликарп непрекъснато проповядвал словото Божие и доживял до дълбока старост.
  петък 24 февруари 2012 - 1-во и 2-ро намиране честната глава на св. Йоан Кръстител / Категория: ПРАВОСЛАВЕН ПРАЗНИК
  На трапезата като блажни се ядат само млечни и яйчени ястия, затова е наречен Сирни заговезни - последната неделя преди Великия пост, т. нар. Прощална неделя, защото в този ден всеки иска и дава прошка за волни или неволни обиди, недобри помисли и намерения спрямо своите близки и познати.
  В някои български селища на този ден казват: „простено - прости!", т. е. „аз ти прощавам и ти ми прости".
  За пръв път "Денят на розовата фланелка" е проведен в Канада през 2007 година като протест, организиран от двама ученици - Дейвид Шепърд и Травис Прайс. Те се обличат в розово, за да символизират своята позиция и неприемане на тормоза в училище.
  Училищният тормоз се изразява в обиди, подигравки, измисляне на прякори, блъскане, удряне, взимане насилствено на пари, отправяне на заплахи за саморазправа в случай, че някой разбере за това... Тъкмо и заради това
  процентът на тормозените в училище деца според официалната статистика се разминава драстично с реалния им брой