text: В тази Уикипедия езиковите връзки са в горната част на страницата срещу заглавието на статията. Отидете най-горе.
  Медиация
  43 езика
  العربية
  Català
  Čeština
  Dansk
  Deutsch
  Ελληνικά
  English
  Esperanto
  Español
  فارسی
  Suomi
  Français
  עברית
  Hrvatski
  Magyar
  Հայերեն
  Bahasa Indonesia
  Italiano
  日本語
  ქართული
  Қазақша
  ಕನ್ನಡ
  한국어
  Lietuvių
  مازِرونی
  Nederlands
  Norsk bokmål
  Polski
  پښتو
  Português
  Română
  Русский
  Srpskohrvatski / српскохрватски
  Slovenčina
  Slovenščina
  Soomaaliga
  Српски / srpski
  Svenska
  Kiswahili
  Türkçe
  Українська
  Tiếng Việt
  中文
  Редактиране
  Статия
  Беседа
  български
  Преглед
  Редактиране
  Редактиране на кода
  История
  Още
  Преглед
  Редактиране
  Редактиране на кода
  История
  от Уикипедия, свободната енциклопедия
  Медиацията е способ за доброволно разрешаване на спорове, при който страните се подпомагат от трето, неутрално и безпристрастно лице – медиатор, за постигане на взаимно приемливо споразумение. Медиацията е един от способите за извънсъдебно разрешаване на спорове наред с арбитраж.
  Медиацията в България[редактиране | редактиране на кода]
  Българският Граждански процесуален кодекс отдавна предвижда възможността за доброволно разрешаване на спора, поставен пред съда. В първото заседание по делото съдията е длъжен да покани страните да се спогодят. Тук обаче става дума за помирение, което е един по-неформален способ за доброволно разрешаване на спорове. С началото на демократичните промени в България натоварването с дела на съдилищата в страната се увеличава. За да създадат по-икономични алтернативи за гражданите и бизнеса, редица организации за правна реформа започват работа по въвеждането на медиацията в България на основата на работещи модели от САЩ и Европа.
  През декември 2004 г. е приет Закон за медиацията. Според закона предмет на медиацията могат да бъдат граждански, търговски, трудови, семейни и административни спорове, свързани с права на потребители, и други спорове между физически и/или юридически лица. Медиация може да се използва и по наказателни дела в случаите, когато Наказателно-процесуалният кодекс го допуска.
  Днес в България са създадени и работят множество центрове по медиация, включително центрове за търговска медиация към някои от бизнес асоциациите. Създаден е и Единен регистър на медиаторите към Министерството на правосъдието. В него са вписани онези медиатори, които са преминали обучение, отговарящо на изискванията на министерството.
  Медиацията е доказано ефективна при:
  семейни спорове – напр. за уреждане на отношенията във връзка с раздяла/развод или продължаване с брачен договор; за отношенията между родителите и децата и във връзка с децата (родителски права, издръжка, режим на виждане, специфични предизвикателства); за имуществените отношения и омиротворяване на комуникацията занапред, при това запазвайки поверителността;
  спорове между наследници – напр. за разпределяне на наследственото имущество;
  спорове за недвижими имоти – напр. при продажба, в случаи на съсобственост;
  трудови спорове – на работното място и колективни трудови спорове, както и за уреждане на отношенията при прекратяване на трудово правоотношение;
  спорове в училищата – напр. между ученици и групи от ученици, между учители и ученици, между родители и учители;
  търговски спорове – напр. по повод сключването или изпълнението на търговски сделки или между съдружници;
  договорни спорове – напр. при договори за продажба, доставка, наем, заем, изработка, различни видове услуги;
  потребителски спорове – напр. при неизпълнение или при некачествени стоки/услуги;
  застрахователни спорове – между всички участници в застрахователното правоотношение, вкл. за договаряне на разумни частични обезщетения;
  спорове във връзка със застрахователни обезщетения – напр. за договаряне на размера им;
  спорове при строителство – напр. по повод забава или спор за качеството на изпълнението на строителството;
  при непозволено увреждане – за договаряне на обезщетение за пострадалия;
  спорове за интелектуална собственост – напр. при уреждане на последиците от нарушения на авторски права, търговски марки и т.н.[1]
  Източници[редактиране | редактиране на кода]
  ↑ Други полезни отговори
  Външни препратки[редактиране | редактиране на кода]
  Закон за медиацията
  Единен регистър на медиаторите
  Взето от „https://bg.wikipedia.org/w/index.php?title=Медиация&oldid=11158937“.
  Категория:
  Граждански процес
  Последната промяна на страницата е извършена на 27 октомври 2021 г. в 14:44 ч.
  Текстът е достъпен под лиценза Creative Commons Признание-Споделяне на споделеното; може да са приложени допълнителни условия. За подробности вижте Условия за ползване.