text: Lussi`s World of Artcraft: Торта "Кралица Мария" / Queen Mary's Cake
  Всяка година за рождения ден на сестра ми правя торта. Сигурно си мислите, че тя е трогната от този жест и ще сбъркате дълбоко, защото нейните думи са цитирам " И какво от това, като не мога да я опитам". Като че ли аз съм я вързала да седи в Холандия??!! Да вземе самолета като порядъчна българка и да си се прибере при сестра си, пък тортата ще я чака на масата. Сигурно вие си мислите също, че ще я подлъжа с десерт да дойде насам, но тя не ми се хваща на въдицата и накрая просто черпя с тортичката за нейно здраве.
  И как да не отбележа този ден, като на него се е родила моята прекрасна, леко шантава, много магическа, неуморима и изключитено магнетична сестричка - Мария. За мен тя е източник на прекрасни детски спомени, неспирни спорове и кавги, завършващи обикновено с приготвянето на нещо сладко и сълзливи прегръдки от рода, аз теб толкава те обичам и без теб не мога.
  Не може човек да ме стресне с проблемите между мъж и жена, защото ако не се е опитвал да живее със сестра си в една стая, да си погажда характерите с друга жена, нищо не е видял от живота.
  То аз нищо не знам и не знам дори от къде ми бликат емоциите, а пък и друга луда като мене като има - става страшно. За капак на всичко сме отгледани от самотна майка, та у дома освен синхронизирани цикли имаше и всички други стихии и енергии.
  Никога обаче не ни е липсвала любов, подкрепа и разбиране, на което всеки може да завиди. Моите силни жени ме научиха да обичам с цялото си сърце, да не ме страх и ако нещо олабя положението, я едната, я другата ще ме смъмри да се стягам и да не изпадам в така уютното чувство на депресия. Със сестра ми до ден днешен прекарваме часове на телефона докато готвим, гримираме се преди излизане или просто се прибираме към вкъщи. Споделяме си гадориите от деня или смешните ситуации, а от време на време си повишаваме тон сякаш все още делим една стая, макар и вече на такова голямо разстояние една от друга. Тряскаме си телефона, а десет минути по-късно "отваряме отново вратата" с думите ( на чата) - "какво ще правите за вечеря" или "ти говори ли с мама за еди кой си?".
  Обожавам сестра си, обичам я, не мога да живея без нея и не искам, което е най-важното. Искам да е щастлива, макар и да не е до мен всеки ден, искам да е моят компас, който ме насочва, моят приятел, който ме съветва и моето друго аз, което никога няма да се откаже от мен.
  И докато нищо в света не е сигурно, едно е сигурно - аз имам сестра, която заслужава най-страхотните торти на света. Която има рожден ден, който трябва да се отбелязва, защото добрите хора, трябва да бъдат чествани - не са толкова много, че да ги подминаваме. Както и щастливите поводи!
  Тази година не търсих дълго каква торта да направя, защото попаднах на тази в блога на Креми и веднага се хванах за името.
  Знаех, че пасва идеално за търсения от мен повод и макар да направих ред промени в рецептата, вярвам, че моят вариант ще ви хареса също толкова, затова и го споделям.
  Освен, че трябваше да направя шоколадов крем, защото иначе нямаше да е торта за Мимата, реших да направя украса като златна корона, от която всяка кралица има нужда. Искрено се надявам зетя да си е направил този извод вече и подаръка да е опакован :)
  Тортата е лесна за правене, сочна и нежна, а освен ароматния шоколадов крем с кафе, има и плътен целувчен блат с ядки по средата, който ще ви изкуши да си отрежете и още едно парче.
  Не гарантирам за оригиналност на рецептата в конкретния случай, защото самата аз не съм запозната с него, а пък направих и свои промени, върху вече променена рецепта, така че се надявам да видите най-важното - името, десерта и любовта, която седи за всичко това. Но стига вече, ето я и нея:
  100 г брашно София мел кекс
  За белтъчния блат;
  90 г брашно София мел кекс
  100 г млени бадеми ( или орехи)
  1 с.л нес кафе
  компот/ захарен сироп
  250 г шоколадов ганаш ( рецепта тук)
  сладки за украса
  Започваме като си приготвяме всички продукти на масата, за да са ни удобни и на стайна температура. За торти най-често ползвам брашното за кекс на София мел, тъй като си е с набухвател и е точно за такъв вид сладкиши.
  Започваме с приготвянето на блата, който е обикновен пандишпан. Разделяме жълтъците от белтъците в супер сухи съдчета. Разбиваме първо белтъците със захарта на сняг, а след това прибавяме един по един жълтъците, на по-ниска степен.
  Махаме от миксера и почваме да пресяваме постепенно брашното с ванилията, като разбъркваме сместа от долу нагоре, за да може да се интегрира добре брашното, без да спада пухкавата смес.
  Изсипваме я после в предварително намазана с олио тавичка ( 24-25 см диаметър), с кръг хартия за печене на дъното и печем на около 25 минути в предварително загрята фурна на 150 градуса с вентилатор.
  След като блатът се изпече го оставяме да се охлади постепенно, за да не спадне. Аз го правя на вратата на фурната.
  Докато блатът изстива се захващаме с белтъчния блат. Разбиваме на сняг другите четири белтъка със захарта.
  Към тях пък прибавяме в последствие брашното и млените бадеми, като разбъркваме добре. Разпределяме тази смес в същата форма отново с кръг намаслена хартия за печене на дъното и печем по същия начин.
  Може да отнеме малко по-малко врем за изпичане, важното е да хване леко розов цвят блата и ще е готов. Оставате го да се охлади в изключена и открехната печка и се захванете с крема.
  За целта сложете в купа брашното, жълтъците, ванилията и около една чашка от млякото.
  Разбъркайте докато получите смес като боза, добавете още мляко, ако е необходимо.
  Останалото мляко кипнете на котлона, заедно със захарта.
  Когато млякото тръгне да завира, прибавете яйчената смес при непрекъснато и енергично бъркане докато получите плътен крем.
  Махнете от огъня и докато кремът е горещ пребаете към него нарязаното масло, начупения шоколад и нес кафето. Последното може да разтворите в малко вода или пък да го сложите така, само дето ще ви трябва малко повече време да го разбъркате, за да се разтвори. Аз слагам кафе на вкус - вие също сложете колкото искате :)
  Сглобяване на тортата: Разделяме изстиналия пандишпан на две части и слагаме едната половина във формата за торта с махащи се стени. Сиропираме по желание, като аз го направих с бистър компот от праскови за свежест.
  Изстиваме около една втора от крема и изравняваме.
  Слагаме белтъчения блат и изсипваме другата част от крема, като аз си заделям съвсем малко. Слагаме втората част от блата, която сиропираме отново и завършваме със заделената част от крема, с която да си израним тортата на места, ако има нужда :)
  Пъхаме в хладилника за една нощ да стегне и да се напои добре.
  На следващия ден ( или след няколко часа) изсипваме половината от все още течния ганаш върху студената торта, така че да може да образува отгоре равна, лъскава повърхност. Тъй като тортата е студена, той ще стегне бързо.
  Изваждаме тортата от формата и тогава я украсяваме с останалия ни ганаш, който сме оставили да стегне дотолкова, че да може да се шприцова с него.
  Правим украса по желание, като моята цел бе да наредя така бисквитките, че да образуват корона върху самата торта.
  Използвах за целта бутерки "Сълзици" и според мен се получи точно като за торта с името "Кралица Мария"!!!
  В разрез тортата е също толкова сочна и вкусна,
  на парче или пък в цялост!
  А сега ще ви я издефилирам и отпред,
  и как изглежда отзад, за да се убедите, че просто няма как да останете безпристрастни!
  Това се казва секси парче ! ( Достойно за моята сестра :))
  И на финала, нещо, което винаги ме кара да ми омекват колената - разрезът на хапката, с която оценявам как съм се справила и този път.
  Еми, какво да кажа значи...моята сестра има най-яката сестра!
  Това е торта за любими хора, които обичат вкусното и красивото, затова ако имате и вие любим човек, който я заслужава - рецептата е за вас!
  Черпя ви с тази торта, макар и виртуално само за нейно здраве и ви благодаря, че споделихте празника ни!
  Не забравяйте да ми пишете, коментирате и последвате в страничката във фейсбук и В Инстаграм!
  Публикувано от Люси в 15:39 ч.
  Етикети: десерт, десерти, кафе, млечни продукти, Празници, торта, торти, чуждестранна кухня, шоколад, ядки, яйца
  Екатерина 26 февруари 2020 г., 9:21 ч.
  Люси, изпълнена си с любов и доброта! Желая ти да ги запазиш винаги! Да е жива и здрава сестричката ти, тортата е великолепна. Поздрави!
  Люси 26 февруари 2020 г., 18:50 ч.
  Благодаря ти, Кате! Винаги намериш време да ми напишеш някой ред - оценявам го! Благодаря, че намина - ей сега ти режа парченце! Прегръдки!
  Дари 26 февруари 2020 г., 15:24 ч.
  Здравей Люси. Много ми хареса вашата торта, но искам да попитам, брашното за кекс може ли да се замени с обикновенно брашно?
  Люси 26 февруари 2020 г., 18:53 ч.
  Здравей, Дари! Може с обикновено, но добави една чаена лъжичка бакпулвер :) Поздрави и усмивки!
  Анна Панчева 27 февруари 2020 г., 23:06 ч.
  Люси, обожавам да чета публикациите ти за РДна сестра ти 🥰
  Аз имам по-голям брат, но винаги съм смятала, че връзката между две сестри(двама братя) е много по-силна!
  Тората изглежда много хубава, а белтъчният блат определено ще го изпробва! 😊
  Люси 28 февруари 2020 г., 18:25 ч.
  Благодаря от сърце за милите думи, Анна. Мисля, че си е много индивидуално и мога да кажа, че със сестра ми сме много различни, но това не пречи да държим една на друга. Важното е да оценяваме любовта на близките, когато я имаме :) Поздрави и усмивки и ти благодаря още веднъж за всичко!
  harabelka 29 март 2020 г., 17:07 ч.
  Здравей, Люси! От много време те следя тук и там в социалните медии. Възхищавам ти се с каква любов готвиш и пишеш, и палиш огънчето и в мен. Аз, която готвя нещо, колкото да се нахраня, все нямам време и не се занимавам особено със сложни рецепти. Сега (в леко доброзорна отпуска) и с доста време на разположение се сетих за теб и буквално разрових блога ти, за да направя нещо от твоите рецепти. Е, ето къде ме намираш. В момента тортата ми е сглобена и се охлажда в хладилника. По късно вечерта ще правя ганаша. Надявам се да ми се получи, а дори и да ми се разпадне съм сигурна, че ще е вкусна. Стискай ми палци, по-късно пак ще се включа да споделя резултати. Поздрави! :)
  Люси 30 март 2020 г., 18:21 ч.
  Стискам, стискам палци, и най-вече да какъвто и да е резултата да си все така усмихнато чаровна и ведра :) благодаря за милите думи и вярвам, че си се справила чудесно! поздрави от все сърце :)