text: Трихотиломания при деца - Апатия 2021
  Трихотиломанията е обсесивно издърпване на косата по различни части на тялото, най-често по главата, в резултат на което има очевидни области на плешивост. Това разстройство е доста широко разпространено, особено често се среща в детството. Според американски изследвания 3.4% от момичетата и 1.2% от момчетата страдат от трихитомания.
  Най-често хората с трихотиломания разкъсват косми по скалпа. По-рядко веждите и миглите могат да се превърнат в обекти с патологичен навик. Значително по-рядко са случаите на разкъсване на косми по ръцете или краката, пубиса или дори в перианалната зона. За да премахнете космите, пациентите могат да използват собствените си пръсти, нокти или импровизирани средства, например пинсети.
  Има определени закони и на двете ситуации, при които се появява трихотиломания и процедурата за издърпване на косата.
  Пациентите отбелязват силно желание да извадят косата непосредствено преди акта на издърпване.
  Това състояние изчезва веднага след изваждането на косата. Стресът се заменя с приятна релаксация и усещане за удоволствие..
  Епизодите на трихотиломания обикновено се появяват в ситуации на скука, самота и рутинно повтарящи се действия - гледане на телевизия, шофиране на кола, говорене, четене. Също така епизодите на трихотиломания могат да бъдат реакция на стрес или нервно вълнение, но често се появяват в спокойно състояние.
  Директното разкъсване на косата става несъзнателно. Само в редки случаи това може да бъде съзнателен акт.
  Специален ритуал на издърпване на косата е характерен за пациентите с трихотиломания: ако е възможно, тя предварително се навива на пръста, след това се издърпва, изследва и изяжда луковицата на косата. По-рядко пациентите ядат цяла коса.
  Пациентите се опитват да скрият области на плешивост, което води до трихотиломания. Те носят перуки, фалшиви мигли, дрехи с дълъг ръкав, избягват посещенията при лекаря и правят татуиране на вежди. При силна плешивост е възможно отдръпване, избягване на социални контакти.
  В YouTube има канал на Ребека Браун от Обединеното кралство, който страдаше от трихотомания. Лекарите не можаха да й помогнат и в отчаяние момичето започна да записва видео, в което говори за болестта си и показва области на плешивост. Видеоклиповете й получиха няколко милиона гледания и благодарение на подкрепата на онлайн общността момичето успя да се справи с болестта си..
  Причините и прогнозата за трихотиломания се различават значително при деца под 3 години и при ученици и юноши. При малки деца дърпането на коса в огромното мнозинство от случаите е автоматично действие, което се е запазило като навик от времето, когато са играли с косата на майката по време на кърмене. Често те играят само с коса, усукват ги на пръстите и издърпването се случва случайно.
  При ученици и юноши трихотиломанията е пълно психическо разстройство. Учениците знаят за неуместността на подобно поведение и се опитват да се отърват от него със съзнателни волеви усилия. В повечето случаи това не носи никакви резултати или дори изостря навика. Следователно, през юношеството, трихотиломанията се фиксира като стабилно патологично поведение и придобива черти на манията. Тя може да бъде и проява на автоагресия поради ниска самооценка, самоотхвърляне.
  При деца в ранна детска възраст, напълно лишени от майчиното внимание, трихотомията е компонент на общата невротична реакция. Те отказват да ядат, избягват хората, не си играят с играчки. Впоследствие това състояние се трансформира в пълна депресия. Рехабилитацията на такива деца е дълга и изисква значителни усилия..
  По редица признаци трихотиломанията може да се отдаде на обсесивно-компулсивни разстройства. Причините му са подобни на тези за OCD или кърлежи. Всички причини могат да бъдат разделени на няколко групи:
  Прояви на психични разстройства: невъзможност за справяне с тревожност и стрес, обсесивно-компулсивно разстройство. В патогенезата на последните се разграничават редица причини, по-специално неблагоприятни обстоятелства за живота, наследствено предразположение и нарушение на метаболизма на биологично активни вещества в мозъчните неврони.
  Възможност за самонараняване. При това разстройство пациентът умишлено наранява себе си, за да временно облекчи емоционалните проблеми. Болката от травма причинява производството на ендорфини, които дават на пациента краткосрочно усещане за удовлетвореност.
  Морфологични промени в мозъка. При някои пациенти с трихотиломания са открити промени в мозъчните структури, обаче, тяхната строга връзка с болестта все още не е доказана..
  В момента активно се изучава генетичната предразположеност; има индикации за връзка между болестта и наличието на конкретен ген.
  Дефицит на серотонин, както е показано от ефикасността на селективни инхибитори на рецепторите на серотонин при лечение на трихотиломания.
  Промени на хормонално ниво, в полза на които се доказва високата честота на поява на трихотиломания по време на хормоналните промени в организма, по-специално в пубертета.
  Трихотиломанията трябва да се разграничава от другите видове плешивост.
  В случай на невро-трофична алопеция, зоните на косопад се разпределят равномерно по цялата глава, повърхността на мястото на косопад изглежда полирана-гладка или покрита с равномерно растяща коса. При трихотиломания зоната на плешивост е ограничена до зона, удобна за издърпване и изглежда зле подрязана, тъй като е покрита с косми на различни етапи на растеж.
  Дерматофитозата (гъбично увреждане на косата) е придружена от сърбеж и възпаление на кожата, косата не се разкъсва, а се откъсва в корена.
  Лихен планус по скалпа се характеризира с пълна загуба на коса с белези.
  Телогенната алопеция се появява след тежки заболявания, раждане, операции и се проявява с равномерен косопад, в резултат на което плътността им намалява без плешиви петна.
  Най-често срещаните са социалните последици от заболяването - пациентът избягва социалния контакт, защото се страхува да не бъде разкрит. В резултат на това той може да откаже лечение или преглед, което води до сериозни последствия за здравето..
  Инфекции на кожата и очите поради постоянна травма на местата за растеж на косата могат да станат продължителни и тежки.
  Редица пациенти ядат косата си. На първо място, това поведение води до проблеми със зъбите: ерозия на емайла и други наранявания на зъбите. Изядената коса не може нормално да бъде премахната от стомаха и да се натрупва там. Това води до образуването в стомаха на трихобезоари - "камъни в косата", които могат да достигнат огромни размери. Такива трихобезоари изискват хирургично лечение. Описани са случаи на отстраняване на косъм от 1,5 и дори 2 килограма..
  Психологическите проблеми също съпътстват трихотиломанията. Сред тях са депресия, тревожни разстройства, различни видове фобии, обсесивно-компулсивни разстройства, разстройство на хиперактивност с дефицит на внимание, хранителни разстройства (булимия или анорексия).
  Различни психотерапевтични техники преобладават при лечението на разстройство като трихотиломания. Домашното лечение включва главно бръснене на косата, което дава временен резултат. Психолозите и психотерапевтите са разработили много методи за ефективно лечение на трихотиломания.
  Хипнозата е ефективен метод, който дава бързи резултати и не изисква многобройни сесии и упорит труд върху себе си. По време на сесия с хипноза терапевтът вдъхновява пациента с нови, ефективни програми за поведение и реакция на стрес. По време на хипнозата се извършва дълбоко внушение, така че новите навици веднага падат до нивото на несъзнаваното и не изискват обучение или свикване с.
  Когнитивно-поведенческа психотерапия. Най-ефективният метод на CPR за лечение на трихотомия е преквалификация на навици. В този случай, от една страна, човек се научава да идентифицира ситуации, в които се появява нежелано поведение. Най-често поддържането на дневници се използва за записване на обстоятелствата, при които възникват епизоди на трихотиломания. От друга страна, пациентът се учи на поведение за заместване, което не носи разрушителен и социално неприемлив характер. Например, вместо да разкъсва косата, той може да масажира скалпа или ухото. Тогава има постепенна замяна на един модел на поведение с друг. Този метод на лечение изисква голямо съзнание от страна на пациента, голямо желание за възстановяване и съществен самоконтрол.
  Друг ефективен метод, който когнитивно-поведенческата психотерапия предлага, е да се повиши информираността за техните действия. Пациентът е обучен в конструктивно отношение към стреса, дискомфорта. Пациентът получава идеята, че причината за болестта и други проблеми не е пряко стресова ситуация, а отношението към нея. Ситуацията е абстрактна и неутрална, така че целта на лечението е промяна на нагласите. Пациентът е обучен в конструктивно отношение към различни неудобни ситуации, научава се да ги живее, без да е необходимо да разкъсва коса.
  В допълнение, методи като контрол на стимулацията и преструктуриране могат да бъдат използвани като част от когнитивно-поведенческата психотерапия. Първият използва специални устройства, за да изключи възможността за разкъсване на косата. Вторият учи пациента на нови модели на мислене, когато иска да си откъсне косата.
  Индивидуална психотерапия - използването на описаните по-горе методи, психоанализа и гещалт терапия, както и техните комбинации за постигане на максимален резултат при конкретен пациент.
  Груповата психотерапия включва активното участие на самите пациенти в лечението, което коригира и насочва терапевта. Не навсякъде има групи пациенти с трихотиломания. Лечението е възможно и в групи за пациенти с обсесивно-компулсивно разстройство..
  Фармакотерапия. С недостатъчната ефективност на психотерапията, за ускоряване на нейните резултати или с висока интензивност на издърпване на косата е възможно да се използват селективни инхибитори на обратното захващане на серотонин.
  Дискомфортът и болката в гръдния кош могат да бъдат причинени от различни заболявания на гърба. Характерът, интензивността, честотата на усещанията показват характеристиките на неразположение (остеохондроза, гръдна кифоза, сколиоза, интеркостална невралгия, стенокардия, плеврит и други).