text: Актиномикоза - причини, признаци, симптоми и лечение
  Актиномикоза: симптоми и лечение
  Актиномикроза - основните симптоми:
  Слюнка с миризмата на земята
  Актиномикозата на кожата, устната кухина или черния дроб се дължи на излагането на гъбичките от рода Actinomyces. Те могат да живеят на растения, в почвата. Тези гъбички влизат в човешкото тяло чрез рани по кожата, устата, вдишването или с храна. Те също така могат да "живеят" на лигавицата на окото или в устата. Само някои от причините, които включват възпаление на устната лигавица, дихателните органи или стомашно-чревния тракт, могат да предизвикат прогресиране на заболяването. Актиномикозата на кожата често се среща при животни, които се използват в селскостопанската индустрия. Обикновено обаче е невъзможно да се зарази от тях на човек или, напротив, да се предаде болест от човек на животно.
  Актиномикозата на кожата прогресира с проникването на гъби чрез язви, рани и драскотини по кожата.
  Съществуват такива основни видове болести:
  коремна форма. Характеризира се с лезии на тазовите органи (по-специално, цекума), както и коремни тъкани;
  атипична форма. Той засяга нервната система и белите дробове. Актиномикозата на белите дробове се причинява от гъбички от лъчевия тип, които най-често влизат в човешкото тяло с прах от растения. Патогенът, който причинява актиномикоза на белите дробове, обикновено живее в ръж, пшеница, ечемик и други растения и е доста устойчив както на промените в влажността, така и на температурните промени. Гъбите могат да бъдат намерени в устата на пациента или на повърхността на зъбите. С течение на времето белодробната актиномикоза може да прогресира и да засегне други органи;
  поражение на слюнчените жлези. Актиномикозата на слюнчените жлези се дължи на проникването на гъбата в канала, който се намира в устната кухина. Това се случва, като правило, много рядко и при условие, че пациентът има много слаб имунитет. Актиномикозата на слюнчените жлези може да причини увреждане на други органи, тъй като гъбичките могат да проникнат в тях с потока лимф. Патологията се случва в устата, като правило, като възпалителен процес, рядко - като ексудативен. Продължителността на заболяването е дълга, докато жлезите се увеличават по размер, количеството на слюнката, отделяна в устната кухина, намалява и цветът става неясен;
  кожна форма. Характеризира се с разпространението на инфекциозни патогени през вътрешните органи и тяхното влизане в тялото през кожата. Има пустуларни, атероматозни, нодуларни, както и улцерозни разновидности на това кожно заболяване;
  уринарна форма. С развитието на това заболяване засяга урогениталния апарат;
  чернодробна форма. Актиномикозата на челюстната област (съкратено като CLO) се характеризира с лезии на челюстите, областта на шията и лицето. Най-често засяга долната челюст, поне - горната челюст. Този тип патология се характеризира с възпалителен процес, който засяга областта на костта. Актиномикозата на челюстната област се простира до меките тъкани, разположени в CLO, по-специално в устната кухина;
  гръдна форма. Той засяга гръдния кош и гръдната кухина.
  актиномикоза на белите дробове. Характеризира се с появата в областта на леки инфилтрати, при които се образуват гной и фистула;
  увреждане на черния дроб. Патологията на черния дроб се появява, когато причинителят на заболяването, през порталната вена или артериална система, навлезе в коремната кухина. Много по-рядко пътят на контакт става причината за болестта, т.е. проникването е гъвкаво в черния дроб чрез язва или заразен белодроб. В този случай фистулите се появяват в черния дроб и постепенно органът се повлиява от множество абсцеси. Диагнозата на патологията на черния дроб може да се извърши, ако извършите хистологичен анализ или извършите серологичен тест.
  Инкубационният период може да продължи доста дълго и понякога отнема 5 или 10 години от момента, когато гъбите влязат в тялото до първите прояви на болестта.
  Характерна особеност е появата на тюлени, които имат лилав или син цвят на кожата. Нодулите имат сферична форма и не причиняват дискомфорт на пациента. След известно време гъстите нодули стават по-меки и след това се отварят напълно. Вътре в отворените нодули се откриват фистули, от които се излива гной с кръв. Понякога фистулата се напълва с жълти зърна, които са актиномицети.
  Патологията се характеризира с появата на симптоми като инфилтрати, които са подобни на атерома. С течение на времето те се превръщат в фистули, а крайният стадий на заболяването включва тъканна некроза и образуване на язви. Също така симптом е обща слабост, наличието на суха кашлица, която в крайна сметка се влива в мокър. Флегмата, която се освобождава, когато пациентът кашля, мирише на земята. Постепенно, симптомите се влошават и инфилтрацията може да се появи в гърдите и да се стигне до повърхността на гърдите, долната част на гърба или бедрата. Ако някой от тези симптоми е налице, трябва незабавно да се свържете с лечебно заведение, за да диагностицирате болестта и да я лекувате.
  Диагнозата на актиномикозата не е трудна, но е важно да се открие заболяването възможно най-рано. Лекарят ще предпише пациентка да се подложи на анализ на съдържанието на фистулата или на пробиване на кожата в засегнатата област. Микроскопският анализ ще помогне за откриването на гъбични спори, което е основен аспект за точна диагноза.
  След диагнозата, пациентът е имунофлуоресценция (RIF), която определя типа на актиномицети.
  Ако компонентите на гъбичките не се открият в анализите, което се случва при 75% от заболяванията, пациентът получава допълнителен диагностичен метод - гнойни сеитба или вземане на материал за биопсия. Проучванията често отнемат около 2 седмици, но колониите от гъби в анализа могат да бъдат идентифицирани след 2 или 3 дни.
  Лечението на актиномикозата се извършва чрез въвеждане на s / c или i / m актинолизит. В същото време антибиотици се предписват на пациента, чието действие е насочено към унищожаване на съществуващата патогенна флора. Това помага да се предотврати вторична инфекция. Освен това, лечението на актиномикоза включва детоксикационни и възстановителни мерки.
  Също така, актиномикозата може да бъде лекувана с физиотерапия, например:
  UV лъчение в засегнатите тъкани;
  провеждане на електрофореза с йод или актинолизит.
  Ако пациентът има абсцеси, те трябва да бъдат отстранени. Хирургичната интервенция се извършва, ако фистулите се образуват върху засегнатите тъкани. Когато се появи актиномикоза на белите дробове или черния дроб, лекарите могат също така да предписват дренаж на плевралната кухина или на коремната кухина. Ако лезията се наблюдава в белодробната област и е широка, се използва лобектомия.
  Народните средства за защита, които се препоръчват масово за лечение в Интернет, са само помощна мярка и в никакъв случай не могат да се разглеждат като основен метод на лечение. Пациентът винаги си заслужава да си спомни, че дължи възстановяването си на действието на антибиотици и други медицински препарати. Употребата на всяко народно лекарство трябва да се съгласува с Вашия лекар.
  Съществуват такива основни инструменти, които поради присъствието на определени свойства могат да бъдат полезни при лечението на патологията. Сред тях са:
  лук. Използва се при смазване на области, предразположени към патология. При смазване се използва сок от лук, който според популярните методи трябва да се прилага веднага след изстискване;
  чесън. Това растение, според много неофициални рецепти, третира болестта доста бързо. За да го използвате по-късно за компреси, трябва да се подготви алкохолна тинктура, която добавя ситно нарязан чесън. Трябва да се настоява за 2-3 дни, след което да се филтрира и охлажда, внимателно да се затвори. Нанасяне на тинктура може да бъде като средство за външно смазване на засегнатата кожа. Преди смазване на кожата се препоръчва да се разтваря инфузията в дестилирана вода;
  Сибирски женшен. Неговата тинктура може да се пие два пъти дневно при доза от 40 капки. Помага за подобряване на общото състояние на имунитета;
  листа от евкалипт, хвощ и бреза. Трябва да се събере на равни части и да се изсипва гореща гореща вода. В бульон можете също да добавите жълт кантарион или мелиса. Вземете този бульон перорално, 60 грама след всяко хранене.
  Ако диагнозата не е извършена навреме и няма специфично лечение, често се наблюдават фатални случаи. Смъртната и максимната актиномикоза се счита за най-леката форма на заболяването. Пациентите трябва да помнят вероятността от повторение.
  Ако смятате, че имате Актиномикоза и симптомите, характерни за това заболяване, тогава можете да помогнете от лекари: дерматолог , зъболекар , оториноларинголог .