text: Какво точно се случи в Белия дом? Наблюдения, детайли, казуси, изненади - Любопитно - dnews.bg
  Търсене f Четвъртък, 24 Септември 2020 / 05:47
  Начало Любопитно Какво точно се случи в Белия дом? Наблюдения, детайли, казуси, изненади	Назад
  29.11.2019 11:32 | Любопитно, Коментар | Константин Вълков
  В последната неделя преди Деня на благодарността, премиерът Бойко Борисов е в правителствения самолет на път за Америка, облечен в тъмносини дънки, тъмносин лек пуловер Tommy Hilfiger и спортно-елегантно тъмнобежово велурено яке. "То ми е старо", пояснява той. Седем часа назад във времето, Америка още спи, а когато се събуди, няколко новини - нищо, че е неделя - ще "атакуват" доброто настроение на президента Доналд Тръмп, с когото Борисов има насрочена среща за понеделник, 14 часа местно време, 21 часа българско.
  Разбира се, това не значи, че се предвижда 5-минутна среща, принципно и при други официални визити програмата е разграфена донякъде идентично. Срещата "на четири очи" продължава по-дълго от предвиденото за сметка на следващата, но проверка, която направих с последните няколко срещи на Тръмп с източноевропейски лидери - Виктор Орбан (премиер на Унгария), Клаус Йоханис (президент на Румъния) и Анджей Дуда (президент на Полша), показва подобна ситуация.
  Някои от срещите завършват без кой знае колко конкретика, други - със сериозна такава, като срещата с президента Дуда. Той обеща на Тръмп, че разрешава увеличаването на контингента от американски войници в Полша с още 1000 души, при положение, че вече има 4500 в страната. Стана ясно, че въпросните 1000 души ще дойдат от други бази в Европа, което нажежи отношенията както с Германия (евентуално намаляване на контингента там е знак за отношенията САЩ-Германия), така и с Русия (увеличаване на американски контингент в Полша се тълкува по определен начин от руската страна).
  Една от евентуалните теми, за които се очакваше Борисов и Тръмп да говорят, беше именно отбрана и сигурност. Ще има ли черноморска база? И база ли ще бъде изобщо? Какво точно ще представлява тя? Ще се увеличи ли броят на американските войници в България? И така нататък. Принципно в т.нар. "американски бази" в България, а всъщност "български военни бази за съвместно ползване", в Ново село (полигон), Безмер (военновъздушна база до Ново село), Граф Игнатиево (военновъздушна база) и Айтос (складова база) може да има до 2500 войници или при застъпване и ротация до 5000. Позицията на Борисов винаги е била против черноморска база ("Искам в Черно море платноходки, яхти, туристи по плажовете, а не да се разхождат фрегати"). Разбира се, казусът донякъде е решен още през 1936 година с Конвенцията от Монтрьо, която ограничава преминаването на военни кораби, които не са от черноморските държави.
  Принципно, всеки друг член на делегацията, освен министър-председателя, би трябвало да изчака слизането на премиера на пистата и чак след това да слезе, а не веднага след него. Премиерът слиза, здрависва се с всички посрещащи и чак тогава слизат останалите.
  Колкото до дънките и добрия външен вид, независимо дали си летял 2 или 20 часа, по дрехите посрещат, точка. И да - ако не може да бъде с костюм Brioni, което и не очакваме от министър Каракачанов, също така не може да изглежда по начин, който не е адекватен за заеманата позиция. Точка и по този въпрос. Уви, липсата на културни натрупвания води до такива резултати. Лирическо отстъпление - въпросът не е да си с костюм Brioni, а да знаеш защо си костюм Brioni. Както и да е.
  Най-лесно, когато една нация няма въпросните културни натрупвания, е да гледа какво правят другите, с такива. По-горе стана дума за Франция, нация с културни натрупвания. Когато Макрон слиза по стълбичката от самолета, участниците в делегацията му се показват едва когато той е стъпил на земята и поздравил посрещащите. Дълга тема, казах ви.
  На следващия ден сутринта, също като Макрон впрочем, за когото пак става дума, Борисов посети Мемориала на незнайния войн в Национален парк Арлингтън. По протокол там се изпълняват химните на двете страни, следва церемония с топовни салюти в присъствието на много американски войници. В случая - 400. Изключително преживяване, впрочем. Уроци от нации, които уж имат кратки културни натрупвания, ала какви.
  От една страна, бившият американски посланик в България Джеймс Пардю предвиди лесна среща и вероятна химия между двамата лидери. Но защо тогава Пенс и Помпео ще присъстват също? Натиск за определени проекти? Впрочем, предварителната позиция на Пардю, разпространена и обсъдена достатъчно в България, донякъде се сбъдна. С или без Пенс и Помпео, Борисов и Тръмп се харесаха.
  В материал за онлайн изданието "The Hill" Пардю направи обстоен анализ на очакваното от срещата Тръмп-Борисов, като не пропусна да напомни за "ширещата се корупция" в България, както и за "липсата на свобода на медиите". В материала си Пардю написа, че не очаква тези две теми да са част от дневния ред на срещата. Нещо повече - дори подчерта, че свободата на медиите намалява и в Щатите, а самият Тръмп по-скоро харесва българския модел. Пардю често критикува и за липса на ясна концепция във външната политика на Тръмп.
  Друг американски дипломат от кариерата, свързан с България, Джон Байърли, е на аналогична позиция. Байърли, който говори няколко езика и след Москва дойде в София, е дипломат от кариерата, чийто глас се чува сред републиканци и демократи. Той работеше добре с Джордж У. Буш, както и с Барак Обама. Самият Байърли критикува Тръмп от първите дни на мандата.
  Особено силен беше гласът му преди срещата на Тръмп с Путин в Хелзинки през лятото на миналата година. "Бил съм въвлечен в повечето от американо-руските срещи на високо равнище от 1985 година насам, когато Джордж Буш-старши се срещна с Михаил Горбачов. Няма исторически прецедент, в който за среща с толкова голям политечески залог (става дума за тази в Хелзинки), предварителната подготовка да е толкова малко."
  Принципно, не е кой знае колко сложно да се намали този процент "отказани визи". Това струва немалко, тъй като трябва да се заплаща таксата от 280 лева, но един от изпитаните методи е голям брой (семейни, с деца, с чисто минало) служители на държавна администрация (примерно) да кандидатстват за американски визи без да имат конкретна нужда за такива визи. Когато такъв тип хора кандидатстват уж, че отиват по работа, няма да им откажат визи и съответно процентът на отказани визи ще намалее.
  Да, това ще струва доста на държавата, но ще бъде спазено изискването за драстично намаляване процента на отказани визи.
  Иначе, процентът на откази за български граждани не е драстично по-висок от този на бившите източно-европейски страни. За Румъния, Унгария и Чехия той е малко над 10. Както се казва - спокойно - гражданите на Албания получават 41,9 процента откази, а тези на Украйна - 41,0 процента.