text: Решение по Административно дело 898/2014г.
  №: 992 06.06.2014г. гр.Бургас,
  касационно наказателно административен характер дело № 898 по описа за 2014 година, за да се произнесе взе предвид следното:
  Образувано е по касационна жалба на директора на Агенция за държавна финансова инспекция (АДФИ), подадена чрез процесуален представител ю.к.К, против решение № 29/17.03.2014г., постановено по административно-наказателно дело № 480/2013г. по описа на Районен съд Поморие, с което е отменено наказателно постановление №11012505/17.12.2013г. на директора на АДФИ-София, с което за нарушение на чл.14, ал.4, т.1, вр. чл.3, ал.1, т.3 от Закона на обществените поръчки (ЗОП), на И.А.А., е наложено на осн. чл.129, ал.1 от ЗОП, административно наказание: глоба в размер на 500 лева. Касаторът счита, че оспореното решение е неправилно, незаконосъобразно и постановено в противоречие с материалния закон и при допуснати съществени нарушения на процесуалните правила. Посочените в жалбата оплаквания съдът квалифицира по чл.348, ал.1 от НПК – неправилно решение поради противоречие с материалния закон и съществено нарушение на съдопроизводствените правила. В съдебно заседание касаторът не се явява и не се представлява.
  Ответникът по касационната жалба И.А.А., ЕГН-**********,***, чрез процесуалните си представители адв.Б. и адв.Ангелова, оспорва жалбата в представено писмено възражение и в съдебно заседание. Моли съда да остави в сила решението на районния съд като правилно и законосъобразно.
  Представителят на Окръжна прокуратура Бургас дава заключение за основателност на оспорването. Пледира да отмяна на първоинстанционното решение и потвърждаване на наказателното постановление.
  С обжалваното решение Районен съд Поморие е отменил НП №11012505/17.12.2013г. на директора на АДФИ-София, с което на И.А. за нарушение на чл.14, ал.4, т.1, вр. чл.3, ал.1, т.3 от ЗОП, на осн. чл.129, ал.1 ЗОП, е наложена глоба от 500 лева. Санкцията на А. е наложена, за това, че на 21.11.2012г., в качеството си на кмет на Община Поморие и възложител по смисъла на чл.7, т.1 от ЗОП, е нарушил ЗОП, като при наличие на основанията предвидени в закона, не е приложил условията и реда на глава осма "а" от ЗОП – "чрез публична покана" за изпълнението на "Строително монтажни работи – изграждане на брегозащитна дига и буна по северния бряг /пясъчна коса/ на гр.Поморие, за овладяване и преодоляване на последиците от бедствия" на стойност 166`854,60лв. без ДДС.
  Така постановено решение е валидно, допустимо и правилно, по следните съображения:
  За да постанови оспореното решение районният съд правилно е приел, че е налице противоречие между словесното описание на административното нарушение в акта за установяване на административно нарушение (АУАН) и в НП, от една страна и правната му квалификация в постановлението, от друга. Словесното описание на нарушението изложено в предходния абзац на настоящото решение, е идентично в АУАН и в НП. То правилно е квалифицирано от актосъставителя и административно-наказващия орган като нарушение на чл.14, ал.4, т.1, вр. чл.3, ал.1, т.3 от ЗОП, даваща възможност на възложителите да не провеждат законовите процедурите, но същевременно създаваща задължение да прилагат условията и реда на глава осма "а" при обществени поръчки за строителство в страната на стойност от 60`000 до 264`000лв. Нарушенията по тази норма се санкционират по чл.129, ал.5 от ЗОП, с имуществена санкция в размер от 1000 до 2000лв. или с глоба в размер от 500 до 1000лв. Наказващият орган вместо да накаже А. по така описаната и приложима разпоредба, е посочил в НП, че деянието се санкционира по чл.129, ал.1 от ЗОП, който касае друго нарушение – непровеждането на процедура за възлагане на обществена поръчка при наличие на основание за това или изменението на договор за обществена поръчка в нарушение на чл.43, ал.1 от ЗОП и за него се налагат други размери на административните наказания – имуществена санкция в размер от 15`000 до 50`000лв. или с глоба в размер от 3000 до 10`000лв.,
  Посочените несъответствие между словесното описание на административното нарушение и неговата правна квалификация в наказателното постановление възпрепятства санкционираното лице да разбере какво точно е нарушението, което му е вменено във вина и това нарушава правото му на защита. Това несъответствие препятства и съдебния контрол за законосъобразност на наказателното постановление, тъй като съдът не може по тълкувателен път да извлича волята на административнонаказващия орган. С това е накърнено правото на защита на А. и е допуснато нарушение на процесуалните правила в производството по издаването на наказателното постановление от категорията на съществените до степен, обуславяща отмяната му на самостоятелно основание.
  Касационният състав намира за законосъобразни изводите на първоинстанционния съд. Същите са обосновани с формалния характер на производството по ЗАНН, целящ с подробните си разпоредби гарантиране законосъобразност в правоотношенията между страните, предвид правната и обществена значимост на засяганите ценности.
  Съображенията изложени в касационната жалба, за приложимост института на явна фактическа грешка в производството по ЗАНН не могат да бъдат споделени. Действително, налице са установени способи за отстраняване на очевидна фактическа грешка и неточности както в административния акт, така и в съдебното решение – чл.62 ал.2 АПК. Решението за поправянето обаче подлежи на обжалване по предвидения в АПК ред, т.е. кодексът е предвидил обжалваемост на решението за поправка, каквато в ЗАНН не е установена изрично. С оглед на регулираните със ЗАНН отношения, не следва да бъде допускано разширително тълкуване на нормите. От процесуален аспект следва да се съобразява и последицата на всеки способ за отстраняване пропуски, допуснати от страните в производството. АПК предвижда оспорване на решението за отстраняване на очевидна фактическа грешка, следователно правата на страна в административно правоотношение не се ограничават. ЗАНН не допуска подобна процесуална възможност. Отделно от това в субсидиарно приложимия на осн. чл.84 от ЗАНН в административно-наказателното производство, Наказателно-процесуален кодекс, също няма процедура за отстраняване на очевидна фактическа грешка. Това налага извода, че допуснати несъответствия, особено в правната квалификация на нарушението, винаги представляват съществено процесуално нарушение по чл.57, ал.1, т.6 от ЗАНН и влекат незаконосъобразност на наказателното постановление.
  По изложените съображения, съдът намира касационната жалба за неоснователна при липса на наведените в нея доводи за отмяна, поради което следва да се остави без уважение, а решението на Районен съд Поморие като правилно и законосъобразно следва да се остави в сила.
  ОСТАВЯ В СИЛА решение № 29/17.03.2014г., постановено по административно-наказателно дело № 480/2013г. по описа на Районен съд Поморие, с което е отменено наказателно постановление №11012505/17.12.2013г. на директора на АДФИ-София, с което за нарушение на чл.14, ал.4, т.1, вр. чл.3, ал.1, т.3 от Закона на обществените поръчки (ЗОП), на И.А.А. ЕГН-**********, е наложено на осн. чл.129, ал.1 от ЗОП, административно наказание: глоба в размер на 500 лева.