text: Mycena heematopus, Burgundydrop Bonnet гъба
  Има няколко вида Mycena с розови капачки, но това, което го прави доста специален, е тъмночервената "кръв", която излъчва от нарязаната му плът. Burgundydrop Bonnet расте в слети кичури върху мъртви пънове от твърда дървесина и дънери - особено дъбове - и много рядко върху иглолистни пънове. В миналото Burgundydrop Bonnet е споменаван от няколко други често срещани имена, включително Bleeding Bellcap, Bleeding Mycena, Bleeding Fairy Helmet и (в САЩ) Гъбата с кръвно краче.
  Подобен, но много по-малък и по-тънък вид, Mycena sanguinolenta , Bleeding Bonnet, расте върху постеля от горски под, предимно под иглолистни дървета.
  Тази гниеща гъба е разпространена в цяла Великобритания и Ирландия; среща се и в по-голямата част от континентална Европа, голяма част от Азия и в много части на Северна Америка.
  Цветът на шапката е лошо ръководство за идентифициране на видовете Mycena , и по-специално Burgundydrop Bonnet. Докато някои сухи екземпляри от тази гниеща дървесина гъби могат да имат много бледи капачки, други са много по-цветни, както свидетелстват прекрасните екземпляри, показани вляво. Тази снимка е направена от Колин Грифитс в Джърси, на когото сме благодарни за разрешението да я покажем тук.
  Този вид е описан през 1799 г. от Christiaan Hendrik Persoon, който го нарича Agaricus haematopus - име, санкционирано впоследствие от Elias Magnus Fries през 1821 г .; той е преместен в новия род Mycena от Пол Кумър през 1871г.
  Синонимите на Mycena heematopus включват Agaricus haematopus Pers., Galactopus haematopus (Pers.) Earle и Mycena haematopus var. marginata JE Lange.
  Специфичната епитет Haematopus идва от древногръцките думи haemato- , което означава, кръв и - гной , което означава крак (или крака) - препратка към кръвта подобно на течност, която излъчва от отрязана или стъбла.
  Горе: Тези бургундски бонети бяха забелязани да плодят в края на дънер в Кембриджшир, Англия по време на есенния набед на Британското микологично общество през 2013 г. Винаги си струва да се търсят дървени купчини за гъбички, и по-специално трупи, трупани във влажна гора. На открито повечето гъби са склонни да се появяват от северната или източната страна, а от юг и запад, където следобедното слънце изсушава дървесината.
  2 до 4 см в напреднало състояние на зрялост, капачките на Burgundyrdop Bonnet са първоначално конусовидни, стават камбановидни с леко умбо; гладък като коприна; набраздяват почти до центъра, когато са влажни; обикновено розово-кафяв, понякога червеникаво-кафяв, изсъхващ до бледо сиво-розов.
  Adnate или adnexed; бели, които стават бледорозови, хрилете на Mycena haematopus често са по-тъмни по краищата, но не винаги е така.
  С дължина от 4 до 7 см и диаметър от 2 до 3 мм, стъблата на Mycena haematopus са розово-кафяви; без пръстен. Кръвночервена течност се стича от порязвания.
  Елипсоидален, гладък, 8-11 x 5-7µm; амилоид.
  Спори на Mycena heematopus , Burgundydrop Bonnet
  Сапробни, върху стволове и пънове и върху паднала дървесина от широколистни широколистни дървета, особено дъбове, на добре засенчени и влажни места; понякога и върху болни части от живи дървета. Тези прекрасни гъбички на капака често се срещат в туфи от пукнатини в жилавите остатъци от големи пънове и паднали стволове, дълго след като гъбите от ранно колонизиране са погълнали кората и всичко, което могат от по-меките целулозни тъкани.
  Доста често срещан в повечето части на Великобритания и Ирландия, Burgundydrop Bonnet се среща и в континентална Европа и в много части на Северна Америка.
  Полиграмата на Mycena има набраздени стъбла.
  Mycena arcangeliana се отличава със своята йодоподобна миризма.
  Тези малки гъби се съобщават в някои полеви справочници, че са годни за консумация, но са с лошо качество; плътта обаче е много тънка и несъществена.