text: Беоулф („пчелен вълк“, още – Беовулф) е митично-епичен културен герой, главен персонаж в англосаксонската поема „Беоулф“.
  Принадлежи на геатското племе (от южните части на Швеция). Той е прославен воин и храбрец. Силата му се равнява на силата на 30 мъже, а ризницата му е изработена от магьосника-ковач Уейланд или Веланд.
  Първият подвиг на младия Беоулф е преплуването на океана. Героят се обзалага с Брека, владетел на брондингите, че може да плува сам дни наред навътре в морето. Той наистина се бори с вълните в продължение на девет дни, преминава и през буря като при това е облечен с рицницата си и носи своя меч. Нападнат от морски чудовища, той се сражава с тях над дълбините, побеждава ги и успешно се връща на родния бряг.
  В служба на своя крал и роднина Хигелак, Беоулф неведнъж побеждава враговете на своя народ. Вече утвърден герой, той отплава с малка група воини към земите на датския крал Хродгар. Там той избавя владетеля от жестокото чудовище Грендел и неговата майка. Получава множество дарове и се връща в родния край.
  След гибелта на крал Хигелак Беоулф сяда на гаутския трон и в продължение на петдесет години царува успешно и печели множество нови победи. Вече престарял, той влиза сам в битка с отровен, безкрил дракон и отново излиза победител, но сам е ранен и скоро умира. С оплакването на крал Беоулф завършва и поемата „Беоулф“.
  Борово (на македонска литературна норма: Борово) е село в Република Македония, в община Крива паланка, разположено в областта Славище в северното подножие на планината Осогово, югозападно от общинския център Крива паланка.
  В края на XIX век Борово е малко българско село в Кривопаланска каза на Османската империя. Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) от 1900 г. Борово е населявано от 140 жители българи християни.[1]
  Цялото християнско население на селото е под върховенството на Българската екзархия. По данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Борово има 96 българи екзархисти.[2]
  Художествената изложба е мястото, където творения на изобразителното изкуството са представени пред публика. Съществуват изложби на картини (живопис), скулптури, графика, фотоизложби и други.
  Понякога изложбите са на един единствен творец („самостоятелна изложба“), а понякога са на група творци („групова изложба“), напр. на художници, работещи по една и съща тема. Те могат да бъдат временни или постоянни. Галериите и музеите са предпочитано място за изложби. В музеите обикновено се излагат постоянни сбирки или колекции, докато в галериите изложбите са временни. Разновидност на временните изложби с комерсиална цел са арт панаирите.
  В съвременният български понякога като синоними за изложба се използват „експозиция“ или дори „презентация“.