text: - При смяна на позицията. От гледна точка на мениджмънта смяната на позицията е вид започване на нова работа, така че настройките са близки до тези при започване на нова работа. Така че тук важат с пълна сила аргументите, посочени в по-горната точка. За съжаление на служителите мениджмънтът знае нещо, което вие само може да усетите – че очакванията ви имат доста по-ниска еластичност, отколкото ако започвахте при нов работодател, а в същото време очакванията от мениджмънта имат много по-голяма еластичност, отколкото биха били към нов служител.
  - Когато мениджмънтът има възможност да реагира. От изключителна важност е, когато решите да поставите един такъв труден въпрос за дискусия, да сте сигурни, че другата страна има изход. Ако въпросът е повдигнат в момент, когато ръководителят не може да предприеме адекватни действия, тогава вие го поставяте в ъгъл без изход и единствената реакция би била защитната. Трябва добре да проучите и да знаете, че когато въпросът е обсъден убедително, ръководителят ще може да предприеме необходимите мерки. Удобни случаи са обсъждане на бюджети, стартиране на нови проекти, поемане на ангажименти, различни от стандартните.
  - Когато мениджмънтът е в по-слаба позиция. Най-лесно се договаря от позицията на силата. Ако вие имате нужда от увеличение на заплащането, защото имате кредит или планирате някаква голяма покупка, или при каквато и да било друга нужда, тогава вие сте слабата страна, нямате сила за преговори, няма какво да продадете на другата страна. В тези случаи не преговаряйте за увеличение, рискувате само да се разочаровате и да се демотивирате. От друга страна, ако мениджмънтът има нужда от вашата експертност, тогава имате какво да продадете и имате сила за преговаряне, което ви поставя в позиция на силата. Тогава е времето да вземете максимума, защото е много вероятно загубите, грозящи ръководството, да са големи и едно увеличение на заплата вече да не изглежда толкова страшно за ръководителя.
  - Пряко и без заобикалки. Никой не обича тези разговори. Затова е най-добре да се говори без излишни увъртания и/или недомлъвки. Разговорът трябва да е кратък и съдържателен. Колкото повече време останете да дискутирате темата с вашия ръководител, толкова повече време му оставате да ви убеди, че увеличението е невъзможно.
  - След като е подготвен теренът. Заплащането се договаря пряко и без заобикалки, но това не означава, че трябва да се втурвате напред като щурмовак. За да може да убедите ръководителя си да ви каже "Да", трябва да му позволите да ви каже "Да". Това означава, че трябва да подготвите поредица от надграждащи се успехи, трябва да посеете семето на въпроса "дали не трябва да увелича заплатата на този човек" в главата на ръководителя, така че когато повдигнете въпроса, ръководителят да си каже – точно това си мислех и аз.
  - Чрез поддръжници. Преди да започнете важния разговор с ръководителя, е добре да си намерите поддръжници и застъпници. Хора, които в случайни разговори и по различни поводи да споменават – да, добре е да се увеличи заплатата на този човек. Ръководителите обичат да знаят, че когато взимат решение, то има широка подкрепа.
  - Аргументирано и конкретно. Въпросът за увеличение на заплата трябва да се повдига с конкретни аргументи, най-вече гледайки в близкото бъдеще. Тези аргументи трябва да са относително измерими, да се вписват в бюджета на отдела/фирмата и да позволят на ръководителя да ги защити пред своя ръководител. Освен това искането за увеличение трябва да е конкретно и да не оставя място за двояко тълкуване. Не искате да ви увеличат заплатата с 5% и да ви отговорят, че сте получили всичко, което искате, и сега трябва да работите повече от преди, докато вие сте очаквали да ви увеличат заплатата с 30% и да спрете да се трудите като ненормални.
  - Възнаграждението е пакет. Не трябва да се гледа на възнаграждението като на брутна заплата. Трябва да се има предвид, че възнаграждението се формира освен от заплата и от социални придобивки (ваучери, допълнително здравно осигуряване и други), от работни придобивки (мобилен телефон, кола и други), натовареност (напрежението на работното място, гъвкаво работно време), работна атмосфера (приятен и чист офис, светла приветлива стая и други), транспорт (отдалеченост от дома, покриване на транспортни разходи), колектив (приветлив и дружелюбен колектив, социално ориентирани ръководители) и други. Всеки от изброените фактори си има своята материална и/или нематериална цена, която е строго индивидуална. Тази цена винаги трябва да прибавяте или изваждате от брутната заплата, за да може да достигнете до нетното трудово възнаграждение за вас.
  - Договарянето на възнаграждение е договаряне на цена за труд, а не покриване на нужди. Много е важно да запомните, че ръководителите гледат на заплащането като на социална придобивка за вас. Аргументи от рода на "имам кредити за плащане", "квартирата ми е скъпа" и други такива правят лошо впечатление. Мениджмънтът гледа на заплащането на труда като на пазарна стока. Готови са да плащат пазарни цени за определено качество на труда, не повече. По-малко може. Може и много по-малко.
  - Смелите успяват. Много често вие сами си поставяте ограниченията. Ако не вярвате, че заслужавате определена заплата, как ще убедите ръководителя си, че трябва да ви я плати. И тук, както и при всички преговори, важи правилото, че страните, започващи преговорите с по-високи очаквания, постигат по-високи резултати.
  [quote#2:"Депутат 241"] слагат подписите и... всичко е приключило.[/quote]... и Никой работодател няма никакво намерение да спазва никакви договори ... а всичко приключва ... като го сбаросаш в тъмното:-)За отмъщение давност няма! ... и Прошка няма!:-)
  Много добра статия, но за жалост и №4 е прав, т.е. в БГ съществуват ред субективни фактори. Обобщено бих казал колкото си по нахален (не нагъл) толкова по добре, като разбира се правя една малка уговорка, че това не винаги важи в дългосрочен аспект.
  Както някой по-умен от мен го беше казал: българският работодател приема работника (служителя) за разход, не за инвестиция...
  Изчетох я от край до край два пъти и пак не разбрах точно как се подхожда. Разбрах само какво да не правя. Явно си иска вроден талант.
  Това е очевидно - всеки отказ за повишаване на заплатата действа тотално демотивиращо и мениджърът също го знае и няма да очаква от вас някакви чудеса от храброст за в бъдеще. Осен това, ако веднъж сте получили отказ, шансът на по-късен етап да получите одобрение става много, много малък - щом веднъж са ви отказали повишение и вие въпреки това сте останали на работа, значи няма причина да ви бъде повишавана заплатата, очевидно и на сегашната сте доволни, иначе щяхте да сте напуснали.
  
  Елегантна риза за момче.Цвят: бялПлътна материя с релефна текстураОригинални елементи на маншети и яка в денимСъстав: 100% памук..
  Детска блузка с дълъг ръкав.Плътна памучна материяЛастични маншетиОригинален десенСъстав: 100% памук..
  Елегантна детска риза в светло син цвят.Фина памучна материяС дискретна бродерия инициал на марката MINOTIС оригинални маншети на ръкавитеСъстав: 100% памук..
  
  Една четвърт от българите не са наясно със съдържанието на термина "трафик на хора", показва изследване
  Една четвърт от българите не са наясно със съдържанието на термина "трафик на хора", показва изследване на Агенция "Медиана" сред 1502 души над 18 години, направено в периода 11 - 21 декември миналата година.