text: Стрес и хипертиреоидизъм: Тихата връзка със сериозни ефекти | Psychology Framar.bg
  Назад | Начало Психология Поведенческа психология Психика и тяло Стрес и хипертиреоидизъм: Тихата връзка със сериозни ефекти
  Стрес и хипертиреоидизъм: Тихата връзка със сериозни ефекти
  Стресът и хипертиреоидизмът имат много важна връзка помежду си. Често не осъзнаваме влиянието, което хроничният стрес може да има върху нашето здраве. Кортизолът, хормонът, свързан със състоянията на стрес, в крайна сметка променя не само функцията на щитовидната жлеза до точка на ускоряване, но също и тази на надбъбречните ни жлези.
  Знаем, че разстройствата, свързани с щитовидната жлеза, са много чести и се развиват поради няколко фактора. По този начин автоимунните състояния като болестта на Грейвс, промени в хипофизната жлеза, йоден дисбаланс, както и бременност, могат да предизвикат хипотиреоидизъм или хипертиреоидизъм.
  От друга страна, ние невинаги осъзнаваме колко много нашите емоции могат да променят тялото ни. Те действително могат да повлияват нашия метаболизъм. Проучвания, публикувани в списание Thyroid Research показват, че има връзка между нивата на кортизол и TSH (тироид-стимулиращ хормон).
  С други думи, стресът представлява рисков фактор за развитие на хипертиреоидизъм. Напрежение, терзания и постоянна тревога в продължение на месеци или години в крайна сметка засягат функцията на щитовидната жлеза, като я ускоряват.
  Хипертиреоидизмът се свързва с излишък от тиреоидни хормони в организма. Болестта на Грейвс представлява често срещана причина, но хроничният стрес може също да предизвика това състояние.
  Връзката между стреса и хипертиреоидизма
  Важно е да знаем, че хормоните на щитовидната жлеза изпълняват много функции. Те са от съществено значение за поддържането на нашите тъкани здрави и изпълняват безкрайни метаболитни задачи, като протеиновия синтез.
  Ето защо пациентите с хипертиреоидизъм обикновено страдат от широк спектър от симптоми и множество нарушения. Тези неудобства и свързаните с тях условия могат да бъдат обобщени, както следва:
  Необичайна нервност и безпокойство.
  Резки смени в настроението, които правят лицето по-раздразнително.
  Повишен на апетита.
  Загуба на тегло въпреки повишения апетит.
  Проблеми с паметта и концентрацията.
  Гуша: симптом, свързан с хипертиреоидизъм, при който човек страда от подуване на гърлото и има проблеми с гълтането, пиенето или говоренето.
  Косопад или изтъняване на косата.
  Изтънена кожа.
  Нетолерантност към топлина.
  Промени в менструацията.
  Освен това свързаните с щитовидната жлеза заболявания засягат повече мъже, отколкото жени. Проблемът е, че когато диагнозата ни бъде поставена, ние невинаги се замисляме каква може да бъде причината за нашето заболяване.
  Правилното лечение е наистина важно, тъй като терапевтичната стратегия ще подобри качеството на живот на пациента. Въпреки това, тъй като има пряка връзка между стреса и хипертиреоидизма, ние също трябва да знаем как тялото го произвежда.
  Стрес и хипертиреоидизъм: Промяна в тиреоидните антитела
  През 2012 г. холандските университети финансират обширно и изчерпателно проучване, за да открият връзката между стреса и хипертиреоидизма. Значимите резултати от това проучване са публикувани в сп . Psychoneuroendocrinology. Изследването показа, че кортизолът има сериозно въздействие върху щитовидната жлеза при стресови ситуации.
  Тиреоидните антитела се променят и започват да атакуват самия орган, предизвиквайки симптоми като умора, нарушения на съня, нарушено храносмилане, косопад, изтъняване на кожата и т.н. Промените също често се проявяват на когнитивно ниво, поради което се затруднява концентрирането и се наблюдава колебания в настроението.
  Хората с паническо разстройство често страдат от проблеми с щитовидната жлеза. Тази коморбидност създава цикъл, който води до класически хипертироидизъм и има сериозни клинични последствия.
  Предотвратяване на хипертиреоидизъм, причинен от стреса
  Хипертиреоидизмът (независимо дали е причинен от стрес или не) безспорно изисква специфично лечение: антитироидни лекарства. Въпреки това, случаят на всеки пациент е различен. Всеки пациент изисква професионална оценка, за да намери най-подходящото и ефективно лечение за себе си.
  Но отвъд лечението, трябва да знаем как да предотвратим тези заболявания. Спусковият механизъм невинаги е стрес, защото съществуват автоимунни заболявания. Но тъй като определени психологически състояния предизвикват промени в метаболизма, трябва да знаем как да се справим с тези ситуации. Някои от ключовите включват:
  Ограниченият във времето стрес няма ефект върху щитовидната жлеза. Проблемът е хроничният стрес, който не можем да овладеем, не контролираме или не признаваме. Следователно, ние трябва да отделяме известно време всеки ден, за да се погрижим за всяка тревога, всяка сложна емоция и всяко неудобство в съзнанието ни. Не оставяйте за утре сянката, която ви притеснява днес.
  Отделяйте качествено време за себе си. Всеки ден трябва да имаме поне два часа за себе си. Физическите упражнения или техники като пълноосъзнатост са много ефективни за справяне със стреса.
  Също така, погрижете се за диетата си подобрете житейските си навици. Съсредоточете се върху качествената почивка и позитивните социални взаимоотношения.
  В заключение, тъй като стресът и хипертиреоидизмът са свързани, грижата за нашите емоции означава да инвестираме в нашето здраве. Също както ставаме, вземаме душ и се обличаме всеки ден, ние също трябва да се грижим за нашата сложна вътрешна вселена всеки ден.