text: Веднъж в един от часовете, беше в края на срока, когато се оформяха бележките, нещо издрънча на последния чин. Не се разбра дали беше умишлено или не.
  Биляна Горева разбираше, че се натрупва някакъв гняв у Мартин, но не можеше да върви срещу себе си, не беше справедливо да подценява усилията на повечето ученици, а да надценява незнанието и ленивостта у малцина. Всекиму заслуженото.
  Първата ахилесова пета са делегираните бюджети, парите следват учениците - тук мирише на търговия, а не на просветност.
  Второ - защо се издават много учебници по един и същ предмет? Родителите ни, предишните поколения, са чели от един учебник за всеки предмет и не са останали неуки. И тук мирише на пари и затова просветата върви „към пропаст”, а не напред, където „науката е слънце.”
  Третата ахилесова пета е поведението - ученикът си разиграва коня, а учителят няма право да го хване за юздата. И затова излизат неграмотни среднисти, дето не знаят кои са Христо Ботев и Васил Левски, кои са Иван Вазов и Димчо Дебелянов…
  Иначе в дните на баловете всички балони са надути и всички клаксони на леки коли свирят, като че абитуриентите завършват Кембридж или Сорбоната.
  - Петьо, учителката по немски ми завъртя двойка за срока. Сега и ние ще й извъртим номер. Да я сплашим.
  - Измислим съм го. В кофата, дето я пълним с вода, за да бършем черната дъска с гъба, ще забъркам брашно. Утре ще дойдеш в голямото междучасие и когато излиза от класната стая, ще плиснеш разтвора в лицето й.