text: Тази грабителска политика включи манипулациите с валутния курс, несправедливите търговски практики и кражбата на интелектуална собственост, която нанесе на САЩ най-сериозен удар. В резултат на това най-много пострадаха американските индустриални предприятия. Безработицата, десетилетия на понижаващи се доходи и загубата на чувство за собствено достойнство – това е цената, която много американски работници бяха принудени да платят.
  Демократите не направиха почти нищо, за да подобрят качеството на живот на работниците в американската индустрия, които изпитваха недоволство и тревога във връзка с провалената търговска политика на властите, безсилно наблюдавайки как техните работни места изтичат зад граница. По тази причина щатите на „сините якички“ гласуваха за Тръмп. Неговата икономическа политика има за цел да преобърне политиката на пренебрежително отношение към китайската заплаха и да неутрализират тази заплаха, докато не е станало твърде късно.
  Китайците манипулираха курса на своята валута в течение на няколко десетилетия, а на Америка й липсваше силен лидер и политическа воля, за да се противопостави на това. Членовете на американския Конгрес трябва да са наясно, че поради тази причина през 2017 г. търговският дефицит на Америка с Китай е достигнал 375 милиарда долара. Американският износ за Китай през 2017 г. е достигнал 130 милиарда долара, докато вносът е надхвърлил 500 милиарда долара. Ключовите точки на вноса са електронното и машинно оборудване.
  Китайците ежемесечно изнасят за САЩ огромно количество индустриални стоки – отчитайки евтината работна сила и благоприятния обменен курс /който, впрочем, е установен от Китайската народна банка/. След като те продадат своите стоки на американските компании и потребители, те внасят своята печалба в китайските банки, което позволява на Китайската народна банка да реинвестира тези средства – главно в покупката на американски държавни ценни книжа. В момента Китай притежава облигации на американската хазна на стойност 1 трилион долара и е на първо място по този показател сред неамериканските държатели. Второто място принадлежи на Япония.
  Тази безпогрешна за Китай ситуация изкуствено държи стойността на неговата валута на ниско равнище, докато китайската централна банка реинвестира в американски ценни книжа. А за да ги купи, Пекин се нуждае от долари, а не от юани. И така доларът расте /или неговият курс се държи на високо равнище/, докато този на китайската валута остава същия или се понижава. Това позволява на китайските стоки да остават евтини в цял свят. Но валутата на държава с активно търговско салдо трябва да расте, а не да намалява.