text: total views	<% if ( today_view > 0 ) { %> , views today Тасмания - симпатичният "страшен" остров « Строител
  Тасмания – симпатичният "страшен" остров
  Заслужава си да изминеш хиляди километри, за да видиш съвсем друга природа, различни и често стряскащи животни, великански дървета, кристални водопади и приказни плажове. Остров Тасмания е точната дестинация. Той е един от щатовете на Австралия, разделен от континента с Басовия проток, широк 240 км. Островът стои точно на границата между Тихия и Индийския океан и е близо до най-югоизточната точка на света. Името му произхожда от холандския мореплавател Абел Тасман, който стъпва на него през 1643 г. Той кръщава островът Земята на Ван Димен на името на холандския губернатор Ван Димен, който е финансирал мореплаването му.
  От 1856 г. обаче островът носи името на откривателя си – Тасмания.
  Интересното е, че Тасман е смятал, че островът е неразделна част от южния континент. Чак 156 години по-късно лекар на име д-р Бас, роден в Сидни, открива наречения днес Басов проток.
  Когато през първата половина на XVII в. европейците за пръв път влизат в контакт с коренните жители на Австралия и Тасмания, пришълците подхождат към този толкова странен за тях свят с пълно неразбиране към "примитивните диваци". Аборигените не познават нито земеделието, нито животновъдството, нито дори трайните жилища. Това е и причината през 40-те години на XIX в. европейците да избият местното население. Според легендата от тасманийските аборигени остава само едно живо момиченце, което е наречено Лала Рук. Истинското му име е Труганини и е дъщеря на вожда на хората, населяващи малкия остров Бруни. То е държано като атракция за посетителите на острова. Други предания обаче сочат, че всъщност последният оцелял представител на тасманийските аборигени е друга жена – Фани Кокрейн Смит.
  Населението на остров Тасмания е съставено от английски затворници, които са докарани тук през 1788 г. В Тасмания в столицата Хобърт е изграден лагер през 1830 г. Постепенно обаче от британска колония за изгнание на затворници Тасмания се превръща в страна на емигранти, която процъфтява.
  Днес можете да разгледате
  останките от затвора Порт Артър,
  който е превърнат в парк. Вечер тук организират страховито забавление, наречено "Призрачен тур". Туристите запалват фенери и се разхождат из руините на затвора, докато местните им разказват страшни истории.
  Това, че голяма част от жителите му са наследници на затворническата колония от далечния XVII в., не означава, че това са някакви сурови, страшни и безкомпромисни хора. Оказва се, че съвсем наскоро на острова бе отменен закон, който забранява на мъжете да се преобличат през деня в женски дрехи. Ще останете смаяни от факта, че от 1935 г. представителите на силния пол са имали право да носят рокли или поли само от свечеряване до разсъмване. Явно поли се носят не само в Шотландия…
  Освен това парламентът на Тасмания вече разрешава на жителите на щата да спят под навеси, в гаражи или просто извън дома, без да имат специални причини за това. Преди тази волност е била забранена.
  Това, че островът е странен и вълнуващ за европееца, обаче не се дължи само на привичките на местните жители, а най-вече на уникалната природа. "Страшната" си репутация Тасмания дължи основно на две емблематични животни – тасманийския дявол и тасманийския вълк.
  За последно през 1932 г. на острова е бил наблюдаван тасманийски вълк на свобода. На 6 септември 1936 г. в зоопарк в град Хобарт умира последният представител на този вид. Преди това са заснети няколко късометражни черно-бели филма на живи екземпляри от този вид.
  Един от символите на Тасмания и в момента обаче е
  тасманийският дявол.
  По какво да го познаете? Черна козина, ако е стресиран, изпуска неприятни миризми, издава силни и дразнещи крясъци и става свиреп. Обича да ловува, а и да похапва мърша и макар че по принцип е единак, понякога дели плячката с други представители на вида си. Животното обаче е симпатично и неслучайно е вдъхновило легендарните аниматори Уилям Хана и Джоузеф Барбера да измислят любимия на малки и големи Таз.
  Можем да продължим и с неповторимата растителност на острова. Той е дом на едни от най-високите и стари дървета на планетата – Huon Pine, за които се смята, че са на възраст повече от 2000 години, а за тези, които са в Mount Read, се счита, че вече са на около 10 000 години. Тайната им е, че растат много бавно, но живеят дълго. На Тасмания са открити 1067 растителни вида, а 300 от тях могат да се намерят само на този остров. Сред тях влиза и т.нар. кълбовиден евкалипт, достигащ до над 100 м. Сред флората са изключително разпространени и орхидеите, които са 86 вида и придават неповторим блясък на местната природа.
  През 80-те години дървосекачи са спрени от местните жители точно преди да започнат изсичането на горите. Местните жители прегръщали дърветата или образували живи вериги и по този начин спасили единствените по рода си растения. Вследствие на това тасманийските гори са обявени за защитена територия и така островът е запазен за поколенията в пълния си блясък.
  За разлика от Австралия Тасмания има планински релеф с много зеленина и вода. Най-високата точка е връх Оса – 1614 м. Наречена е на едноименната планина в Гърция, за която се споменава в древногръцката митология.
  Гъстите тасманийски гори са пресечени от множество потоци, които се спускат бързо към брега на океана. На места се образуват прекрасни водопади. Може би
  един от най-красивите е Лифей,
  който се спуска сред гъстите гори на Северна Тасмания.
  Най-посещавана атракция обаче е националният парк "Маунт Фийлд", разположен в западната част. В него се намира и известният водопад Ръсел.
  Островът притежава също и много красиви плажове. Най-атрактивните от тях са разположени на източното крайбрежие. Особено пленителна е местността на залива Грейт Ойстър. Можете да поплувате в спокойните закътани заливчета, да обиколите пещерите със скални рисунки, създадени от аборигените преди 11 хил. години, или просто да седнете в някое тихо заведение.
  Кухнята на Тасмания ще ви накара да си оближете пръстите, като деликатесите от сьомга и пъстърва се приготвят по местни рецепти от векове. Не пропускайте и виното, което е по-различно от произвежданото в останалата част на Австралия, тъй като климатът тук е по-студен. Меките лета и дългите, топли есенни дни са отлични условия за бавното узряване на гроздето и за производството на качествена напитка. Районът е добър за производството на шампанско.
  Но не бива да се заблуждавате, че Тасмания е само гори и плажове. Тук има и прекрасни градчета, като
  столицата Хобърт,
  която е вторият по възраст австралийски град след Сидни и е истински рай за туристите. Известен е не само с живописното си разположение в полите на планина Уелингът и с прекрасните гледки, които предлага към Антарктика, но също така и с многобройните си исторически сгради. Особен интерес представляват къщите, датиращи от създаването на града през 1804 г. Днес те са реставрирани и продължават да напомнят за отдавна отминали времена. Интересен е фактът, че повечето старинни сгради са дело на затворници от наказателната колония. За спомен от онези години и от основаването на самия град за обществеността са отворени Затворническият параклис от 1831 г. и Рънимийд – дом на капитан на китоловен кораб от 1840 г.
  Можете да се разходите из квартала "Батъри Пойнт", където ще видите стари моряшки къщи, внушителни викториански имения и постройки в колониален стил. Така постепенно ще стигнете до "Саламанка Плейс", където се намират складовете, датиращи от 30-те години на XIX в., когато Хобърт е бил известен китоловен център. Те са реставрирани и са превърнати в шикозни ресторанти, магазини за сувенири и антики, в галерии и винарни.
  Сред останалите атракции е Музеят на старото и новото изкуство. Той е основан през 2011 г. от австралийския предприемач и професионален комарджия Дейвид Уолш. Намира се в модернистична постройка от бетон и ръждивокафяв метал и представлява най-голямата частна галерия в Австралия. В музея ще се натъкнете на колекция от историческо изкуство и артефакти, датиращи от Древен Египет до Ренесанса.