text: EL CLATELLOT (Calla niño!!!) | Ramon Camats
  « FILOSOFIA DE L'INODOR
  EL SALARI DE L'ESTUDIANT »
  28/11/2015 per Ramon Camats
  Abans, els pares i els mestres curaven els dèficits d'atenció o la simple desobediència dels fills o dels alumnes amb un clatellot. Clatellot: variant occipital del conegut «mastegot» aplicat amb mà oberta a la galta. El clatellot accentua el respecte de qui el rep pel qui el dóna, atès que obliga, si us plau per força, a la inclinació del cap.
  El clatellot, en funció de la força –i, és clar, la intenció– que hom imprimeix a la mà punitiva, tant pot ser càstig, toc d'atenció o estrena pel recent tallat del cabell. «Clatellot» també s'aplica metafòricament, quan es diu: «Rajoy va rebre un clatellot de la Unió Europea respecte al tema de Gibraltar» o «el clatellot que Rajoy va rebre del president d'Endesa quan aquest va fer evident la seva ignorància de l'anglès». Aquests dies, però, és notícia el clatellot públic que Rajoy va donar dimecres al seu fill Juan, de deu anys, a la ràdio COPE, on el Presidente comentava el partit de la Champions entre el Real Madrid i el Xaktar Donetsk. Dit sigui de pas, que el president del govern, que menysprea la tasca dels periodistes a les rodes de premsa on no compareix personalment, faci de comentador de futbol es comenta sol.
  El cas és que diu més d'una persona –especialment d'un individu que habitualment interpreta un «personatge» públic– un acte íntim, casual, que mil gestos i discursos assajats. Aquest és un exemple. El fill de Rajoy, que acompanyava son pare legal, estava assegut al seu costat, davant del micròfon. En un moment donat, el locutor, fent-se el simpàtic, li pregunta al nen què li semblen els comentaris –als quals ell mateix posa veu– que apareixen al videojoc futbolístic «FIFA 2015». El nen respon: «Me parecen bastante mejorables». Son pare obre la boca «pasmao» per l'afirmació del nen i es gira cap a la dreta –sempre cap a la dreta– per comentar la jugada amb algú altre, com si se sorprengués que el nen se li assembli si més no en el domini de l'eufemisme i l'atenuació. Immediatament, però, el pare gira de nou cap al nen i alhora l'agafa pel braç, mentre xiuxiueja: «shhhhhhhhhhhhh…» però massa tard per aturar la segona part de la frase: «…por no decir que son una basura». I aquí és quan Rajoy dóna un parell de febles clatellots al seu rebrot. És un «Niño, no hables, no digas lo que piensas, que me comprometes». A continuació, el locutor del programa, Manolo Lama, respon al nen: «Pues mira, que no voy a votar a tu padre», cosa a la qual Rajoy respon, entre rialles: «Con toda la razón». Tot plegat no diu res que no sapiguem del personatge, sí de la persona: en família manifesta els mateixos quatre talons d'Aquiles que amaga darrere el plasma a les seves compareixences.
  Arxivat a Participació, Política espanyola, Política general, PP | Etiquetat Clatellot, Colleja, Política, RAJOY | Feu un comentari