text: Salut, alimentació i gastronomia | Inventari del patrimoni cultural i immaterial del Penedès
  Inici » Inventari » Salut, alimentació i gastronomia
  Data inici: 27/11/2016 - 00:00
  Data finalització: 17/04/2018 - 00:00
  Localització: Alt Penedès, Garraf, Baix Penedès
  El dissabte de Carnaval, data variable entre febrer i març, segons l'any, es celebra a Banyeres del Penedès un dinar col·lectiu: la cargolada. Ocasionalment, la celebració coincideix amb la Festa Major d'hivern del municipi, les Festes de Santa Eulàlia (12 de febrer), convertint-se en un acte festiu més.
  Aquest àpat, que es realitza al local de la Societat Nova, entitat associativa encarregada de l'activitat, congrega als membres de l'associació, així com a altres habitants del poble i visitants de poblacions veïnes.
  L'any 2017 es van repartir, aproximadament, 190 racions de cargols amb conill, un plat que s'elabora seguint la recepta original que inicià aquesta celebració, l'any 1955.
  Data inici: 04/03/2017 - 00:00
  Data finalització: 04/03/2017 - 00:00
  La cargolada se celebra el dissabte de Carnaval, data variable entre febrer i març, segons l'any. Coincideix ocasionalment en el marc de les Festes de Santa Eulàlia (12 de febrer), Festa Major d'hivern del municipi.
  Localització: Banyeres del Penedès
  Localització: Llacuna, la
  Localització: Llacuna, la, Torrelles de Foix, Subirats, Sant Quintí de Mediona, Vendrell, el
  Localització: Piera, Llacuna, la, Torrelavit, Torrelles de Foix, Gelida, Olèrdola, Sant Pere de Riudebitlles, Sant Quintí de Mediona, Sant Martí Sarroca, Cubelles, Vilanova i la Geltrú, Sitges, Calafell, Vendrell, el
  Designem amb el nom de ranxos mariners o ranxets el conjunt de plats que tenen el seu origen en l'activitat marinera i pesquera pròpia de localitats litorals, en què els homes que es dedicaven a aquestes feines passaven bona part del dia a la mar i, per tant, realitzaven alguns dels àpats a la platja o a bord de barques o vaixells.
  Es tracta de plats en què l'ingredient principal és el peix, sovint aquelles espècies que tenen menys valor comercial, que es cuina amb ingredients senzills i disponibles al territori, com patates, alls o tomàquets. En tractar-se de plats que sorgeixen de les cuines de les barques, la infraestructura que requereixen és mínima; una cassola, una font de calor per coure i els ingredients.
  En el context de l'activitat pesquera, aquests plats són elaborats pel patró o pel ranxer d'a bord, i es consumeixen de forma comunitària. El plat s'aboca a una safata gran, i al voltant, els comensals van menjant cadascú del tros de safata que li queda just davant, creant unes línies imaginàries que delimiten la ració de cadascú.
  La transmissió d'aquests plats es produeix entre persones de diverses generacions, generalment per observació i imitació. D'una banda, quan nois més joves començaven la seva activitat laboral a la mar, aprenien a elaborar aquests plats del patró o del ranxer de la barca on estaven, veient com ho feia. D'altra banda, en entorn familiar, són plats que els fills i filles aprenen veient com ho fan els pares, que són o havien estat pescadors.
  En algunes localitats o barris costaners, l'activitat a la mar és part de la identitat local, en molt bona mesura perquè gran part de la població que hi resideix manté algun tipus de vincle amb el mar. En aquest context, sovint coincidint amb festivitats com Sant Pere o la Mare de Déu del Carme, patrons de pescadors i mariners, se celebren concursos on es valora la realització d'algun d'aquests plats, com el Concurs d'All Cremat de Vilanova i la Geltrú o el Concurs de Ranxos Mariners de Calafell, oberts a tothom qui vulgui participar-hi. En aquestes localitats, també és habitual trobar algun d'aquests plats disponibles en restaurants.
  Data inici: 29/06/2018 - 00:00
  Data finalització: 29/06/2018 - 00:00
  En tractar-se de plats totalment lligats a la pesca, l'elaboració i consum dels ranxos, en aquest entorn, s'ha anat adaptant a l'evolució de l'ofici. En el passat, a mitjans de segle XX, eren plats de consum habitual entre la tripulació de les barques, i podien consumir-se com a dinar o com a sopar en funció de la jornada laboral dels pescadors, que alhora venia definida pel tipus de pesca que practicaven. Així, eren plats que es consumien cap a les 12h, si es tractava de dinar, o abans de la posta del sol, com a sopar. Si la pesca era diürna, les barques sortien (i surten) a trenc d'alba, per allà les 6h, de manera que el dinar es realitzava a meitat de jornada, que acabava sobre les 18h. Per contra, si la pesca era nocturna, el sopar s'avançava per acabar d'aprofitar la llum solar, perquè quan fos totalment fosc seria quan hi hauria feina.
  Actualment, a les localitats costaneres penedesenques, la major part de la pesca és diürna, de manera que, quan es fan ranxos, són per dinar. La freqüència actual d'elaboració d'aquests plats a les barques és d'un cop a la setmana o un cop cada quinze dies, en funció de la feina, l'estat de la mar (és millor si està tranquil·la, perquè l'aigua bull abans) i la disponibilitat d'ingredients. Segons relaten els informants, a les barques cada dia es menja peix, però és més habitual fer-lo a la planxa, ja que resulta més ràpid.
  En entorns familiars l'elaboració d'aquests plats es produeix com a dinar en dies que la família es reuneix. Així, en famílies en què és habitual dinar pares i fills junts, pot ser un àpat freqüent, de diari, mentre que en aquelles en què les trobades són més esporàdiques, el ranxo es converteix en una menja festiva. En poder-se fer amb tota mena de peix i productes senzills, la seva elaboració no es veu condicionada per factors econòmics.
  Tant el Concurs d'All Cremat, que es realitza a Vilanova i la Geltrú, com el Concurs de Ranxos Mariners de Calafell se celebren en el context de les festes de Sant Pere, pels volts del 29 de juny. En el cas de Vilanova com a celebració de les festes del Barri de Mar i en el de Calafell com a Festa Major del nucli marítim.