text: La cranca mediterrània torna a Mallorca després de vint anys de desaparèixer-hi
  La Conselleria d'Agricultura amolla 25 exemplars procedents de Còrsega a Cabrera
  Antoni Mateu | 03 juny 2007
  A qui no li agrada xuclar una cama de cranc o una mordala dins l'arròs? Els crancs que actualment es venen als mercats i que s'empren per cuinar no procedeixen de Mallorca. Fins fa relativament poc, però, sí que en provenien.
  A mitjan anys vuitanta desaparegué de les costes mallorquines la cranca mediterrània, Maia squinado, a causa de la sobrepesca.
  Es tracta del cranc més gros de la Mediterrània. Té les cames i les mordales llargues i primes, i el cos robust. La seva població ha minvat a la majoria de llocs que antigament habitaven. Les poblacions més ben conservades es troben a Còrsega i Sardenya. A Mallorca, fins els anys setanta havia estat una espècie molt abundant. No tenia cap valor comercial. Els pescadors en feien brou quan havien arribat vorera de la mar.
  «Mon pare, no les podia sofrir, aquestes cranques. Deia que amb les mordales li foradaven les xarxes», explica l'amo en Joan Podera, que ve d'avior de pescadors i que, com diu ell, «va néixer damunt es Jonquet».
  L'arribada del turisme, però, féu canviar les coses. A partir de llavors, el preu d'aquest mol·lusc tornà més car i la sobreexplotació s'inicià.
  «Les cranques -explica Joan Podera- eren molt bones de pescar. Les femelles s'acosten a la vorera de la mar quan han d'amollar els ous. Llavors, amb la mar els pots agafar».
  La Conselleria d'Agricultura i Pesca ha posat en marxa un pla per recuperar aquest mol·lusc a les costes de Balears. Es té constància que a Formentera en sobreviu una petita població, però que no té la supervivència garantida.
  Per això, la setmana passada la consellera Margalida Moner, i el director general de Pesca, Miquel Àngel Calviño, feren una amollada de 25 crancs procedents de Còrsega en aigües de Cabrera.
  Aquests animals porten un retransmissor de ràdio aferrat a la closca. D'aquesta manera, els tècnics del Limia (Laboratori d'Investigacions Marines i Aqüicultura) en poden fer el seguiment.
  La Conselleria, a més, amollà 260.000 larves d'aquesta espècie. L'objectiu és aprofitar la reserva marina integral de Cabrera per garantir que un alt percentatge de les larves esdevenguin crancs.
  A la llarga es faran més amollades en altres reserves marines de les Balears.
  Antigament, les cranques mediterrànies eren molt abundants a la costa nord de Menorca i al Llevant de Mallorca, a la zona compresa entre Porto Cristo i les cales d'Artà.
  La normativa actual, però, no prohibeix pescar-les. Així i tot, la Conselleria confia que les restriccions de les reserves marines facin prosperar aquest cranc.
  El cranc també té una dimensió humana. A Menorca, un temps solien dir: «Cranc, per què vas tort? -Perquè mon pare ja hi anava!». L'equivalent mallorquí d'aquesta expressió és la que diu que «els tests s'assemblen a les olles» i que vol dir que els fills se semblen als pares.
  Una altra advertència popular és la que diu «Pescant crancs o caçant rates, mariner posa't sabates».
  Sigui com sigui, si aquestes poblacions de crancs prosperen arreu de les Balears, serà possible que en un futur a la llonja de Palma n'hi tornin a arribar.