text: Cala Jòncols, una pena - Diari de Girona
  Dilluns 23 de juliol de 2012 Contacta amb diaridegirona.cat | RSS
  Cala Jòncols, una pena
  «Diverses persones s´han instal·lat a la platja de Cala Jòncols, protegit per la llei però deixat de la mà de Déu»
  SALVADOR MARTÍ TEIXIDOR / PRESIDENT A.V.A. CALA JONCULS
  És un dels pocs paratges semiverges de la Costa Brava, mínimament edificat i ara protegit per la Llei del Parc del Cap de Creus, però deixat de la mà de Déu. Semblaria que els sis quilòmetres de pista sense asfaltar, plena de rocs i pols, haurien de desanimar l´afluència de gent, però res més lluny de la realitat. Precisament, és gent poc curosa la que aprofita aquesta llunyania i l´abandonament que pateix per establir-s´hi, obviant les més elementals normes i regulacions legals. Tot això ve a compte perquè els dos darrers caps de setmana, una bona colla de persones presumptament, per l´aspecte, d´ètnia gitana, s´ha instal·lat a la platja aprofitant la guingueta dels «Creuers Don Pancho», amb els vehicles al voltant, naturalment dins la zona maritimoterrestre, i pernoctant en un bon nombre de tendes de campanya i tendals.
  Les ràdios dels vehicles amb el volum al màxim a primeres hores del matí i amb grans escandaleres i cridòries a tot hora. Un veritable campament.
  La sostracció d´una barqueta d´una parcel·la de propietat privada, utilitzada sense manies i després abandonada arran d´aigua, ens dóna una perspectiva completa del tarannà d´aquests personatges.
  El passat cap de setmana, el responsable de l´Hotel Cala Jòncols, va avisar els Mossos d´Esquadra d´aquesta anòmala presència i comportament. Els Mossos s´hi van presentar el dissabte a la tarda i, segons sembla, els van advertir que havien d´aixecar el «campament», ja que eren en un espai públic. Però com és normal en aquest tipus de personatges, no en van fer cap cas.
  Això em porta a fer dues reflexions. Per un costat la poca autoritat de les forces de l´ordre o, potser millor dit, el poc cas que determinades persones fan de les instruccions de l´esmentada autoritat.
  Per altra, voldria demanar que es pari atenció en el fet de que un paratge que podria ser paradisíac, any rere any es va degradant amb actituts incíviques propiciades per la tolerància i indiferència de les institucions responsables de la seva conservació i ordre.