text: Les guerres del pare | Ca l'Isidre
  « Malanyet
  El projecte Rosie »
  Col. A Tot Vent, 592
  Pere Rovira fa una crònica molt propera i molt tendra de la vida d'un poble i els seus habitants. I, com que la veritat és que tots els pobles s'assemblen i totes les vides tenen alguna cosa d'igual, mentre dura la lectura es té la sensació que moltes de les «aventures» que hi surten no et són desconegudes, i més considerant que el poble hipotètic en el qual transcorre l'acció és un poble veí.
  M'ha agradat, m'ha agradat força, aquesta novel·la sobre la relació pare-fill i tot el que esdevé al seu voltant, el que ha passat abans i el que intuïm que passarà. Ells dos, el pare i el fill, són com un de sol. S'estimen i es nota.
  «Sembla que faci quatre dies que jugaves amb espases i aviat seràs més alt que jo.»
  «Va passar-me la mà pels cabells i va continuar pujant lentament les escales.»
  És molt agradable de llegir. Proveu-ho.
  This entry was posted on 25 Novembre 2013 at 11:51 pm and is filed under llibres.	You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.