text: Darío Martínez: "Entrenar a Nacional era un somni que ja s'ha fet realitat"
  El nou tècnic del conjunt de Montcada i Reixac analitza que espera de la nova temporada marcada per una nova renovació de la plantilla
  El juvenil del Club Futbol Sala Montcada ja ha iniciat la pretemporada amb l'objectiu d'assolir la salvació a la Divisió d'Honor Nacional, la màxima categoria. Amb l'estrena contra el FC Barcelona -el pròxim 18 de setembre- ben present, el conjunt montcadenc afronta una renovació, pràcticament, total de la plantilla i ho fa amb un nou inquilí a la banqueta: Darío Martínez. Tot amb el rècord de la històrica sisena posició aconseguida la campanya anterior.
  El nou tècnic arriba després de dirigir diferents conjunts de la zona del Vallès Occidental com el Club Natació Sabadell, l'Arrahona de Sabadell o el Futbol Sala Castellar, club amb el qual seguirà vinculat com a tècnic del primer equip a la Divisió d'Honor Catalana. Martínez analitza a Temps Afegit que espera de la temporada i com afronta aquest nou repte.
  Primeres sessions d'entrenaments d'un equip on continuen peces com Christopher, Martí o Rubén, però que perd jugadors fonamentals com Álex Andrés, Àlex Vacas o Sergio Feijo. Malgrat que la idea era poder mantenir bona part del bloc que va fer història la passada temporada, la realitat ha propiciat un canvi, no?
  Sí. Jo coneixia la bona feina de l'Àlex Navalón i la idea era donar continuïtat a aquest treball fet. Amb la sortida de diferents jugadors, no ha pogut ser així i toca començar de zero. Quan incorpores aquest volum de futbolistes cal dedicar-hi molt temps.
  Malgrat la seva experiència a les banquetes, aquesta temporada serà el seu debut a la Juvenil Nacional.
  Sí, arribo després de quatre anys dirigint a equips sèniors. També he estat amb juvenils, però no en aquesta categoria. Per mi entrenar a Nacional sempre ha estat un somni i per sort ja és una realitat.
  Una categoria que coneixem molt bé a Montcada i Reixac. Més enllà dels clàssics equips que lluitaran per ser els millors d'Espanya com són FC Barcelona, Hospitalet Bellsport -vigent campió-; AE Les Corts; Palma Futsal o Industries Santa Coloma, hi ha un grup de conjunts on la igualtat serà la tònica general. Com veu el grup?
  El nivell de la Juvenil Nacional és per tot coneguts. A més a més, els equips que han pujat des de la Divisió d'Honor Catalana són conjunts de molta entitat que donaran a parlar. Un exemple és el 5 Sala Martorell. Conec a l'entrenador i sé que estan molt ben treballats. En el nostre cas, la clau és fer-nos forts a casa i que el pavelló Miquel Poblet sigui un fortí.
  Precisament amb Álex Navalón l'equip va aconseguir fer-se fort a casa, sent un equip molt golejador, i això va ser la base de la història sisena posició. Que cal esperar d'un equip de Darío Martínez?
  Com a entrenador busco tenir una identitat i que tots els meus equips la tinguin. Vull que la gent vegi un conjunt i per la seva forma de jugar reconegui la meva feina. En línies generals, no em considero un tècnic defensiu, però si sóc un amant d'un conjunt que defensi bé amb una defensa alta, pressionant i que incomodi al rival per fer-lo patir. En l'àmbit ofensiu, els meus jugadors han de cuidar bé la pilota, ja que vull tenir la iniciativa i ser protagonista. En definitiva, es tracta de tenir la pilota per fer mal i quan no la tenim fer tot el possible per recuperar-la.
  Més enllà de la nova etapa al juvenil del FS Montcada, també serà el primer entrenador del FS Castellar a Divisió d'Honor, que ha estat rival del primer equip montcadenc durant la temporada 2020-2021. Com porta aquest doble repte?
  Ja vaig parlar amb el Xavier Romeo i el Jaime Martínez sobre aquesta situació. El FS Castellar és el club del meu barri, va sorgir l'opció i no podia dir que no. En els dos llocs tenen molt clar que la meva prioritat és el juvenil de FS Montcada, en ser una categoria més exigent, i el que he buscat a Montcada i a Castellar és rodejar-me d'un cos tècnic de nivell per tal que puguin ajudar-me en allò on no arribi.
  En entrevistes a Temps Afegit, Jaime Martinez i Álex Navalón han explicat les exigències de la categoria nacional, que obliga a vegades més que alguna de sènior. Com ho afronta?
  Com a entrenador m'encanta aquesta feina. És la meva passió. Des de que estava al juvenil de FS Castellar ja dedicava més temps del que requeria la categoria en qüestió amb vídeos, estadístiques, etc. Actualment, ja he parlat amb tècnics d'altres equips de la Divisió d'Honor per tal que puguin facilitar-me vídeos dels seus partits i anar coneixent els rivals per avançar feina.
  Tenint en compte que el bloc no renova tal com s'esperava, l'objectiu és la salvació?
  Sí, sens dubte. Per part del club aquest va ser l'objectiu que ens van marcar. D'inici és així. Ara mateix el primer repte és arribar a la primera jornada contra el FC Barcelona -més enllà de l'àmbit competitiu- amb una idea de joc i amb l'apartat col·lectiu ben treballat. Els primers partits marcaran les nostres aspiracions.
  És partidari de jugar contra el FC Barcelona a la primera jornada o hauria preferit fer-lo amb l'equip més rodat?
  El calendari és el que és, però jo sóc partidari de jugar contra el Barça com més tard millor. La raó? Els meus equips agafen la identitat que els hi vull inculcar amb el pas de les jornades i això, lògicament, requereix partits i rodatge. A la primera jornada, les forces s'igualen i en igualtat de condicions el Barça és millor en l'àmbit individual. Això és així. La part positiva és que la nostra motivació serà superior a la seva i potser per aquí els podem sorprendre.
  Qui forma part del seu cos tècnic?
  Aire és el segon entrenador. Va fer amb mi el nivell 1 i és una persona molt qualificada. No busco una figura que només em doni suport, sinó que vull un entrenador que pugui assumir la responsabilitat en determinats moments. Per exemple, ell serà l'encarregat de dos aspectes claus: l'estratègia i la defensa de cinc.