text: America Sánchez - RocioSantacruz
  L'estètica contemporània de Barcelona no pot entendre's sense l'obra d'America Sanchez. El seu nom està darrera de les icones gràfiques més emblemàtiques de la ciutat del disseny: Vinçon, els Jocs Olímpics del 92, la revista Ajoblanco i el disc Viatge a Ítacade Lluís Llach, entre els més reconeguts. Sanchez (el seu nom real és Juan Carlos Pérez Sánchez) arriba a Barcelona el 1965 i, a partir dels 70s i 80s, es converteix en una figura destacada del boom cultural que porta la democràcia. Experimentació, identitat i pop-art són paraules clau en la seva trajectòria. Els seus logos, cartells i portades publicitàries, així com els seus fotomuntatges i polaroids, comparteixen aquesta estètica tan pròpia de Sanchez, que ell mateix ha definit com un estil híbrid, a la vegada clàssic, modern, jazz i tropical.
  El seu frescor, enginy i constant innovació no sols defineixen un llegat artístic, també componen un relat col·lectiu sobre Barcelona, sobre com es construeix la imatge de la ciutat, sobre el lloc que ocupen les històries de la diàspora llatinoamericana en aquesta identitat cultural. Sobretot, Sanchez demostra que l'art excedeix les seves pròpies fronteres i impregna cadascuna de les capes de la societat.
  La seva obra ha estat reconeguda internacionalment i ha format part d'exposicions en diferents països. El 2018, l'arxiu La Fuente adquirí bona part del treball de Sanchez per a la seva col·lecció privada. El 2019, se li dedicà una important retrospectiva, America Sanchez, clásico, moderno, jazz, tropical, al Palau Robert, a Barcelona, i al Centre Cultural-Llibreria Blanquerna, a Madrid.