text: « Jornada d'estudi de l'evolució del concepte de relació entre cos i…
  Àtoms a la plaça: conflictes ambientals i energia nuclear, 1977-2017 »
  Una nova edició del cicle "Objectes Perduts", dedicats a reflexionar sobre el patrimoni científic, els significats de la materialitat i el potencial evocador i explicatiu de la cultura material de la ciència. En aquesta edició fixem la mirada en la creació d'objectes científics i en els seus règims d'exhibició: qui i com els crea, quins usos tenen, com circulen i, aleshores, com es transformen i creen nous significats per part de nous públics.
  El cicle planteja per a la propera edició tres presentacions centrades en el procés de comprensió del patrimoni i en la seva posada en escena. En primer lloc, proposem la sessió de Chloe Sharpe, una recerca que compara el cementiri amb el museu anatòmic com a espai d'exhibició i que estudia les tombes escultòriques relacionades amb la medicina entesa com a professió i amb l'anatomia com a disciplina, tot relacionant anatomia, mort i escultura. La recerca explora les diferents maneres d'entendre el realisme i l'objectivitat. En segon lloc, proposem una sessió que examina les interseccions entre art i ciència a partir de l'estudi d'escultures i fotografies mèdiques desenvolupades a la Salpetrière, al París del darrer terç del segle XIX. La recerca planteja el concepte de "scientific artworks" i posa de manifest els límits de la idea d'"objectivitat científica" en analitzar la creació d'objectes de recerca per metges com Charcot, Richer i d'altres que van formar un "museu patològic vivent". En darrer lloc, volem comptar amb la presència de María José Galé per tal que expliqui la seva recerca sobre els cossos singulars de les dones barbudes. En aquesta sessió es disputen les categories que defineixen "allò humà" i que han esdevingut hegemòniques a partir de la confrontació amb experiències de casos històrics de dones, la configuració corporal de les quals comporta un desafiament a la norma, una reflexió per obrir nous espais de comprensió.
  Chloe Sharpe, University of York (si bé viu a Madrid, que serà la ciutat de desplaçament). Doctoranda en Història de l'Art a la Universitat de York, on treballa en una tesi doctoral sobre escultura funerària espanyola, ss. XIX i XX. Becària del White Rose College of the Arts and Humanities (WRoCAH), Màster en Història de l'Art i Màster en Museologia per la Universidad de Alcalá de Henares, 2011.
  Natasha Ruiz-Gómez, University of Essex, Senior Lecturer en Nineteenth-Century and Modern Art. Doctora per la University of Pennsylvania, experta en art francès del segle XIX i primeries del segle XX. Ha estat becària i curadora d'exposicions del Wellcome Trust i la Kress Foundation.
  María Jose Galé Moyano, Universitat de Saragossa. Filòloga, psicopedagoga, doctora en Psicologia, professora a la Facultat d'Educació de la Universitat de Saragossa. Investigadora experta en feminisme, literatura, art i filosofia contemporànies i les seves relacions amb el cos humà.