text: Lectures de l'Espolsada: Una lectora poc corrent
  Mai hauria dit que un personatge de la monarquia m'arribaria a despertar certa simpatia i, ves per on, després de llegir aquest llibre d'Alan Bennett, el personatge en qüestió és ni més ni menys que la reina d'Anglaterra.
  Alan Bennett m'ha fet passar una bona estona amb aquest llibre que no arriba a les cent pàgines carregades d'ironia fina que et fa somriure.
  La protagonista és la reina d'Anglaterra i els seus gossos. Un dia passejant pels jardins de Buckingham els gossos la porten cap a un indret desconegut per ella. En un racó hi ha una biblioteca mòbil per als treballadors de Palau i a dins, en Norman, un ajudant de cuina, que n'és l'únic usuari.
  Una mica forçada per les circumstàncies sa Majestat es veu obligada a agafar un llibre en préstec i sense saber com, cau en la temptació de llegir-lo.
  "El que també va descobrir era que un llibre menava cap a un altre llibre, que se li obrien portes a tot arreu on mirés i que els dies no eren prou llargs per poder llegir tot el que volia llegir."
  La reina estableix una relació poc usual amb en Norman que ascendeix a "majordom de llibres", esdevé el seu buscador de lectures. I és que la reina es converteix en una lectora poc corrent i a poc a poc abandona les seves obligacions de monarca per poder llegir.
  La lectura es torna un problema pels assessors i pel govern, la reina gràcies a la lectura desperta una sensibilitat per les petites coses i per la gent que estan molt lluny del feixuc protocol monàrquic. La lectura li permet viure altres vides i exercitar la ment:
  "I se li va acudir (i l'endemà ho va escriure) que llegir era, entre altres coses, un múscul, i que ella aparentment l'havia desenvolupat."
  Una reina que s'estira els cabells després d'haver conegut autors/es a través dels llibres i que només ella ha conegut en persona i no ha sabut què dir-los, Mitford, Eliot...
  Un cant a la lectura per fer-nos veure com aquesta ens humanitza, amb aquell humor britànic que a mi tant m'agrada.
  Publicada per Empúries i Anagrama
  Publicat per L'Espolsada llibres a 20:17
  Ups! Un altre llibre que vull llegir! Aquest Sant Jordi és terrible: massa teca de la bona.
  13 d'abril de 2008 a les 21:20
  Hola, Espolsada,
  jo l'acabo de llegir. És divertida i té mala llet.
  14 d'abril de 2008 a les 9:05
  14 d'abril de 2008 a les 17:06
  Llibreter, sí aquest sant Jordi ve farcidet de coses interessants! I no donem a l'abast, oi?
  L'Illa a mi aquesta mala llet britànica m'agrada...
  14 d'abril de 2008 a les 17:07
  Un consell: per un fanàtic de l'humor anglès i que potser necessita una empenta per llegir una mica més, estaria bé? Aniré llegint els teus llibres recomanats.
  15 d'abril de 2008 a les 14:01
  Molt bon consell, te'l prenc.
  Benvinguda al bloc de l'Espolsada.
  15 d'abril de 2008 a les 18:45
  3 d'agost de 2008 a les 10:03
  El trobo un llibre correcte i ben escrit, no passa d´això, el fa singular el fet de ser la reina. Descobriment del plaer de la lectura com li pot passar a una peixetera.
  26 d'agost de 2008 a les 22:19
  Imma, precisament perquè li pot passar a una peixetera o la reina, per a mi aquesta és la gràcia del llibre. El plaer per lectura és comú a tots els mortals.
  28 d'agost de 2008 a les 16:39
  14 de novembre de 2008 a les 17:29
  CALXIOI ha dit...
  Un llibre dels que anomeno dels amables, sense complicacions però molt agradable. M'ha agradat força.
  5 de desembre de 2008 a les 22:07
  Joan, estic d'acord amb tu. Alguna cosa deu tenir el llibre que al mes de desembre encara en parlem... amb la poca vida que tenen els llibres avui...
  6 de desembre de 2008 a les 10:13
  Segueix recomanant-me lectures. Cadascuna pel seu moment, per un estat d'ànim (o de feina), per un entorn...