text: Els Miserables: 150 anys després d'una gran obra literària « Premis Recerca Jove
  Els Miserables: 150 anys després d'una gran obra literària
  Centre: Col·legi El Casal, Castellar Del Vallès
  Autors: Pau Sánchez Pascual
  Tutors: Gerard Vilanova Godoy
  L'objectiu del meu treball, com explico de forma més extensa a la introducció, no és el d'analitzar a fons una obra literària, sinó tan sols introduir-la, repassar alguns dels seus punts més importants, per tal de poder centrar-me també en les seves adaptacions, en com estan fetes i què aporten de diferent a la mateixa història, vivint jo mateix una experiència creativa d'adaptació d'un llibre a un format audiovisual.
  L'objectiu final del treball és observar com un llibre escrit fa 150 anys continua vigent en l'actualitat i respondre preguntes que, a vegades, com a societat, sembla que donem per respostes: la literatura és un gènere lent, pesat, superat pels nous mitjans de transmetre idees, sentiments i històries? Després del pas dels segles i les nombroses adaptacions de nous gèneres artístics, grans llibres com Els Miserables continuen vius avui en dia?
  Per tal d'assolir els meus objectius, he dividit el treball en tres parts, exceptuant la introducció i les conclusions. En primer lloc, per introduir la novel·la, n'he analitzat, de forma breu i sintetitzada, els apartats més bàsics. Són, en ordre: la trama, els personatges, la forma i l'autor. En el segon bloc, titulat Influències, he tractat les adaptacions del llibre a l'escenari i a la gran pantalla, i m'he centrat en dues: el musical de Schönberg i Boublil i la pel·lícula, de l'any 2012, dirigida per Tom Hooper. Per abordar aquesta part, m'he basat en dues entrevistes realitzades per mi mateix: a Xavier Torres, pianista, compositor i director, per al musical, i, per a la pel·lícula, a William Nicholson, el seu guionista. En l'últim bloc, el de la meva adaptació, he explicat breument els motius que m'han portat a fer-la, el format audiovisual i alguns detalls i especificacions, així com la meva impressió sobre el resultat final. Per acabar, he elaborat unes conclusions basades en la introducció, on, a part d'introduir i de justificar el tema, he formulat preguntes que he intentat respondre amb les experiències d'haver realitzat el treball.
  És difícil sintetitzar les conclusions, ja que no n'he arribat a una de sola. En el procés de realització del treball, he pogut observar com les diferents adaptacions i, en termes més generals, els diversos formats artístics, utilitzen diferents recursos, solucions i enfocaments per transmetre una història o un conjunt de sentiments i idees.
  Respecte una de les preguntes fonamentals del treball (si la literatura és o no pitjor que altres gèneres més 'de moda') responc que no, que malgrat una pel·lícula o un musical pugui ser més dinàmic i gratificant a curt termini, no podran substituir mai la literatura, que ha demostrat a través dels segles la seva capacitat de narrar històries, idees i sentiments de manera més extensa i profunda, i que mai podrà ser substituïda o desaparèixer completament.
  Els Miserables no és ni el millor llibre ni la millor novel·la del món, però té la força d'una gran història, molt ben escrita i meditada, força que han sabut transmetre, en altres mitjans, les seves adaptacions. Si aquells que s'emocionen al cinema o al teatre amb Valjean, Cossette, Marius, Javert… es prenguessin el temps i la dedicació de llegir-se el llibre, es quedarien igualment sorpresos i impressionats per una de les grans novel·les de tots els temps.