text: Humiliació fiscal i cultural | eljuliet
  Pareix que és evident que els valencians estem sent el boc expiatori de la crisi econòmica a Espanya. Som l'exemple contrari, els antiherois, els culpables en suma del fet que, a hores d'ara, l'estat estiga tan fotut com està. Només cal repassar aquelles declaracions de Núñez Feijóo, el candidat del PP a la Xunta de Galícia, per a adonar-nos que fins i tot dins del partit de la carronyaire gavina no tot és harmonia i albiren amb espantosa claredat que Camps tenia el carabassó buit. O només cal observar com des de Madrid assenyalen Bancaixa com la causant de l'estrepitosa desfeta de Bankia, quan Caixa Esperança, és a dir, Caja Madrid, estava molt més exposada a la rebentada de la bambolla immobiliària que no la caixa valenciana –i mira que això pareixia difícil–.
  Valentziar dirua etxera
  Els valencians, com dic, ens hem erigit com els bajoques que hauran de pagar els plats romputs i passar vergonya pública. Això ho ha decidit el govern d'Espanya, eixe que passeja per Nova York fumant puros i gambejant com els quatre genets de l'apocalipsi. Per a fer vore que som terra cremada i que no tenim solució, ens acaben de castigar amb uns pressupostos generals de l'estat que redueixen les inversions al País Valencià en un grau molt major que la resta d'autonomies: si la mitjana de la rebaixa és del 15%, a nosaltres se'ns en manlleva un 35%. Això implica que estos pressupostos assignen a cada valencià uns 125 euros, mentre que, a tall d'exemple, a cada castellano-lleonés li'n pertoquen 600. Equilibrat, veritat? Després som nosaltres, els nacionalistes perifèrics, els insolidaris. Quan, en realitat, som els humiliats.
  Com bé sabem, el delegat Fabra no ha badat boca. Bé, sí, va dir quatre coses insubstancials en un acte, li estiraren les orelles i després rectificà: que no era moment de demanar res, argüí. La veritat és que el nostre delegat té raó: prou serà si ens presten els 4.500 milions d'euros que hem demanat a través del Fons de Liquiditat Autonòmica, xifra astronòmica que correspon, més o menys, al que els valencians regalem a l'estat amb els nostres impostos durant un any i mig, segons els càlculs més modestos de la balança fiscal amb Espanya. Eixe desequilibri anual d'uns 3.000 milions d'euros, més un infrafinançament que, des de 2002, l'Associació Valenciana d'Empresaris calcula en uns 8.000 milions, representen una suma de… una barbaritat de milions d'euros, que varia segons l'any que comencem a comptar.
  Davant d'este ball de números, al delegat se li va ocórrer que podia traure diners de davall de les pedres. Per això proposà que moguérem Sant Josep i el 9 d'Octubre a dilluns a partir de l'any que ve –per a donar exemple a Madrid, supose–, i que cada canvi d'eixos ens reportaria uns 800 milions d'euros. Quasi res, per un pont. Setmanes més tard, el delegat va rectificar també: ni eren tants els diners, ni a la gent li agrada que li toquen… els símbols.
  Perquè de símbols també cal parlar. L'èxit de la passada Diada Nacional Catalana els ha exaltat bona cosa. El PP valencià ja està una altra volta, torna-li la trompa al xic, fent demagògia anticatalana, amb el diputat monover Rafael Maluenda com a estendard. ¿Però com pot donar lliçons sobre símbols el partit que ha pretés desplaçar el dia gran dels valencians al dilluns més pròxim? ¿Tan irrellevant és per a ells eixa data? Sens dubte així és, quan resulta que la diputada imputada i alcaldessa de Novelda, Milagrosa Martínez, qüestionada per la importància d'este dia per als valencians, no té vergonya d'expressar en públic que, el 9 d'Octubre, «para empezar, es fiesta». I per a acabar, també, dona! És festa tot el dia! Quatre anys, quatre, va ser esta persona segona autoritat en el nostre país.
  Amb eixa actitud, no es fa difícil entendre que a Novelda els cartells oficials del 9 d'Octubre estiguen només en castellà. En el PP ja poden omplir-se la boca parlant de senyes d'identitat, que després els fets són cabuts i reveladors: releguen la principal, el valencià, la nostra llengua, no a un paper subsidiari, sinó a l'ocultació total. Bloc-Compromís de Novelda, a pesar de no tindre representació municipal, és l'únic partit que ho ha denunciat. Deu ser perquè nosaltres sí que ens creem les nostres senyes d'identitat i respectem el significat del 9 d'Octubre.