text: Arrels Nòmades | La Mongetera
  Publicat el Abril 30, 2010 per isidreb
  La Montse una bona amiga (de les que pots estar segur que trobaràs al teu costat en les hores baixes), em va regalar el llibre d'en Pius Alibek, un escriptor iraquià i resident a Barcelona, cristià entre musulmans i de la minoria assiriocaldea entre la minoria kurda iraquiana. I que cuina amb passió les lletres i les mandoguilles segons el Jan.
  El llibre es diu Arrels nòmades i és un llibre de lectura agradable. No perquè sigui de contingut lleuger o banal, sinó perquè t'enganxa amb un relat que dibuixa vivències i paisatges a tot color, a la ment i a la imaginació. Dibuixa els anys prebèl·lics de l'Iraq i els explica amb la mirada de l'adult que parla de quan era nen i volia créixer, descobrir-ho tot i ser ell mateix, i les contradiccions encara no eren un impediment. És permanentment pressent l'estima i la curiositat vers tota forma de vida, els escorpins i les flors dels desert, les serps, els capgrossos i les papallones al seminari i el gos, en Tiger, que l'acompanya quasi bé tota la mili.
  El relat transcorre en els anys de pujada i afiançament del Saddam Hussein al poder, fins al moment de l'inici de la guerra amb l'Iran i va desgranant entremaliadures infantils i no tant infantils, intensos moments de família, l'estada al seminari que finalitza amb revolta i expulsió, la carrera universitària, la descoberta de la sexualitat, la novia catalana, els dos anys de servei militar al bell mig del desert i la marxa cap Espanya entre els sorolls de les bombes sobre Bagdad i Bàssora.
  Imprescindible per passar una bona estona i descobrir un Iraq distint del que ens mostren els diaris.
  L'entrada va ser publicada el ciutadans, cultura, mirades i etiquetada Iraq, llibres, Pius Alibek per isidreb. Guarda l'enllaç permanent.