text: Lectures del retorn: de novembre 2011
  Bono, bono! Aquesta Chacón...
  No, si el Bono ja ho sabia, que Carme Chacón va dir, cridar o proferir un ¡Viva España! (en presència o no de la cabra de la legión).
  El que volia dir Bono és que no hi va posar prou ardor patriòtic. Fins i tot jo vaig trobar una mica tebi el ¡Viva España! chaconià. Ara, no recordo haver vist mai un secretari general del PSOE cridant ¡Viva España! en acabar un congrés del partit. Bono acaba de posar el llistó molt alt. Vegeu-lo i sentiu-lo (segons després hi intervé Joaquín Leguina, que fins i tot supera Bono):
  Conclusió: la persona més espanyola del PSC no és prou espanyola.
  Publicat per Geococcyx a 16:09 3 comentaris:
  "Nouvinguts": apunts de semàntica
  Els castellans han adoptat el terme nouvinguts amb un entusiasme només comparable amb el que els va empènyer a incorporar monchetas a la seva parla. Los nouvinguts els resulta un eufemisme molt convenient. En primer lloc, per eufemisme. En segon lloc, perquè no l'han inventat ells i, per tant, no se senten plenament responsables de les connnotacions negatives que pugui tenir o que, de contraban, ells hi puguin afegir. I, last but not least, perquè verbalitzant aquesta alteritat dels estrangers fan ostentació d'un ambivalent arrelament i d'una definitiva presa de possessió del territori que trepitgen des de fa dues o tres generacions. Ells no són nouvinguts.
  ¿El terme "nouvinguts" ha servit perquè es deixi de parlar dels immigrants o de la immigració castellana? Potser sí o potser no: col·loquialment, he sentit parlar de barris "amb molta immigració i nouvinguts", una frase que pot ser redundant o no.
  Més matisos. Què és un nouvingut? Depèn...
  Conversa de perruqueria de la meva dona. Comença la perruquera:
  - Así que vivís en el barri de los "nouvinguts"... [Nota: no exactament, però donem-ho per bo]
  - Bueno... Yo soy "nouvinguda".
  - No hombre, tú nooo, que tu eres mexicana. Son los marroquíes y los ecuatorianos. Tu eres otra cosaaa.
  És clar que els adolescents no són tan amants dels eufemismes ni dels matisos (surrealistes o no). Un dia, la meva dona passejava amb la Queralt, de mesos dins el cotxet, i va preguntar una adreça a uns nois (no nouvinguts). Quan ja s'allunyava va sentir que deien: "La sudaca.... ¡y el sudaquito! ¡Ja ja ja!".
  Mercat d'autònoms en línia
  Estic polint la meva novela de 110.000 paraules sobre el Triangle de les Bermudes, basada en fets reals, que revela la relació entre terratrèmols submarins, vaixells que desapareixen sense deixar ni un rastre i embarrancaments massius de balenes. Vull que els capítols siguin llegibles a nivell de 2n de secundària i que la part científica sigui completament entenedora. Algú em vol fer aquesta feina? (Per cert, és en anglès.)
  M'he fumat en dejú un porro de mida kaguama? M'he menjat ara els panellets que van sobrar de la castanyada (de l'any passat)? Algú m'ha afegit substàncies prohibides a la mistela? En absolut. Això d'aquí dalt és aproximadament el que explica i demana un usuari del servei eLance, que és com una llotja de contractació d'autònoms en línia. A hores d'ara, aquest senyor ha rebut un fotimer d'ofertes, a partir de 110 dòlars (!). No estic suggerint feines a ningú...
  Publicat per Geococcyx a 17:19 4 comentaris:
  Si Joan Fuster digués "bon dia" pel Twitter...
  Veig que quatre persones que segueixo al web estan força contentes del mapa de comunitats lingüístiques del Twitter que ha publicat Eric Fischer, i que en Marc Belzunces ha convertit manualment a format kmz, és a dir, com a capa d'informació que podeu afegir al Google Earth. Fa goig navegar-hi amb aquest programa, tot i que la resolució tampoc és espatarrant.
  Pel que fa a l'impacte visual del català al mapa, trobo que no n'hi ha per llençar coets com han fet alguns: el color verd o groc verdós del català no destaca excessivament al mapa d'Europa, i el vermell del castellà predomina o fa un mosaic molt atepeït amb el verd a les zones més poblades de Catalunya (cap sorpresa, d'altra banda). Tal com vaig piular l'altre dia: Veient el mapa lingüístic de Twitter és ben clar que Holanda no és Alemanya, per exemple. Però q Catalunya no sigui ESP?
  Bé, existir, existim, però la cosa no fa llarg. Pel que fa al País Valencià, la comunitat catalanoparlant al Twitter és pràcticament invisible al mapa, amb un domini gairebé absolut del vermell en totes les poblacions. No es pot descartar que a l'algorisme de reconeixement d'idioma utilitzat no identifiqui el valencià com a català, però això si que no ho sabem.
  Si Joan Fuster (al cel sia) fes una piulada dient "bon dia" i pugués localitzar els tuits de "bon dia" que rebria de resposta, si hem de fer cas del mapa trobaria que el seu país s'ha encongit molt i molt, i reclòs en algunes regions del nord, i no em refereixo a la plana del Rosselló. (Per cert, Josep Pla compartia la teoria del bon dia.) Posats a buscar pel País Valencià, potser algú li contestaria "bon dia" des de Vilafranca (Alt Maestrat), Albocàsser o Onda, però, si hem de jutjar pel mapa, poca cosa més.
  Les Illes presenten al mapa un notable color d'ala de mosca, però no m'acomiadaré amb una imatge de Mallorca, sinó amb aquesta de l'Alguer, on l'únic color que hi ha és blau de l'italià.
  Publicat per Geococcyx a 23:37 Cap comentari:
  Nous presagis/advertències d'un atac a l'Iran
  Avui han aparegut un grapat notícies que s'han d'interpretar com advertències d'Israel d'un possible atac militar contra les plantes iranianes d'enriquiment d'urani i altres instal·lacions nuclears. Aquestes notícies sembla que han passat desapercebudes a casa nostra. Per exemple (totes les notícies són de Haaretz):