text: DES DEL MEU MAR: Navegar (i gastronomia diversa, balear i ebrenca)
  Est una bona estrella dels vents, com a referència de la navegació astronòmica!
  El bo dels viatges és això. Recordar, veure, tocar, recomanar...
  Gràcies per tot el que comparteixes quan les ones electròniques arriben al "teu" port.
  Bon vent, bon mar, i bona ruta, sirena!
  26 de juny, 2011 11:24
  Vosaltres no heu anat a navegar. Heu anat a menjar. Golafres :-)
  I, ara que parles dels fills, potser aviat podreu fer un viatge amb el Martí i el Caïm, oi?
  27 de juny, 2011 00:16
  Jo vaig visitar Eivissa fa uns 3 o 4 anys a ple hivern. Les imatges i sensacions que em va deixar són inesborrables. Em va encantar (bé, Sant Antoni no, que per aquelles dates era una mena de poble fantasma).
  Recomano àvidament la visita hivernal a Eivissa, lluny del xivarri estival. És una sensació nova. Ara, has de tenir certa vida interior perquè si cerques divertiment extern... vas bé cirerer!
  Per cert no us quedeu només amb Andratx, que potser és de les parts més lletges de Mallorca! Si vols recomanacions jo te'n puc fer arribar alguna!
  27 de juny, 2011 08:27
  Porquet, gràcies :)
  Coneixem ses illes a l'hivern (són una meravella), també les coneixem a l'estiu, de quan havíem de venir per nassos durant el mes d'agost, perquè el capità i jo encara treballàvem a jornada completa i diria jo que perquè no hi havia més jornada, he he he... llavors havíem estat per tot arreu (navegant amb els fills, quan eren petits i adolescents, fins que van tenir l'edat de poder treballar)
  ens ho passàvem molt bé, però hi havia indrets de ses illes, al pic de l'estiu, que feien molta pena (a nosaltres, esclar, perquè als guiris que venien expressament per torrar-se al sol i torrar-se a les nits a base de beguda, passar les nits a la platja, embrutant tot el que podien, etc... a aquests els devia encantar)
  Mai oblidaré un viatge que vam fer entre Nadal i Cap d'Any (en la transmediterrànea) el pare dels meus fills, els meus fills i jo. Ens vam endur el cotxe i vam "fer-nos" tot Mallorca, visitant llocs idíl·lics que, vistos en ple mes d'agost, perden tot el seu encant.
  Suposo que això passa a tot arreu, perquè hauries de veure com està Blanes en plena Festa Major (finals de juliol)! Està com per marxar-ne!!!
  El tema és que ens agrada la Natura i no volem que hi vagi gent; però el tema és contradictori: nosaltres també som "gent"!
  potser caldria que aprenguéssim a gestionar el patrimoni que tenim, en lloc de vendre'l impunement i malmetre'l... no ho sé, jo no sé com s'hauria de fer!
  27 de juny, 2011 10:46
  nyam,nyam,nyam, paseante! ;) quan els nens siguin una mica més grandets, suposo que els seus pares ens deixaran endur-nos-els, al menys així ho espero! El que passarà - como si lo viera- és que potser ja serem tan vellets (cof, cof) que no tindrem esma per fer el que faríem ara mateix (que ja no tenim la mateixa esma que teníem quan els fills eren petits, cof,cof)
  27 de juny, 2011 10:49
  Pilar, m'ha agradat, això de la navegació (g) astronòmica, hehehehe!
  Tu, per si de cas, apunta't els llocs que he dit, que si mai et perds per allà et puguis menjar un bon arrosset... o el que faci falta ;)