text: L'aïllament mediàtic
  18 abril 2021 16:40
  Jaume Lladó | 04 abril 2005
  Fins fa unes poques dècades la majoria dels mallorquins vivíem no tan sols dins una insularitat geogràfica, sinó també mental. Per a molts el món es dividia en dues parts: Mallorca i fora de Mallorca. L'arribada del turisme representà un primer contacte amb l'exterior. Des d'aleshores múltiples factors ens han impulsat a conèixer i a relacionar-nos cada cop més amb la resta del món: la internacionalització de la nostra economia, l'arribada massiva d'immigrants espanyols i d'arreu del món, la televisió, el cada vegada més intens esperit viatger dels illencs, internet, ...
  Però aquesta obertura dels mallorquins a l'exterior, al meu parer, no s'ha vista acompanyada per un augment en les mateixes proporcions del coneixement de la realitat de la nostra illa per part dels externs. És ver que a Europa és difícil trobar qualcú que no hagi sentit parlar de Mallorca i que molta de gent la sap situar, més o manco, al mapa. Però més enllà dels tòpics de Sol i platja, no és tan fàcil que en sàpiguen gaire coses més.
  I és que els mitjans de comunicació dels principals mercats emissors de turistes cap a les Illes Balears i també els de la Península Ibèrica, reflecteixen només una petita part de la nostra realitat quotidiana. Se centren, quasi exclusivament, en allò que es refereix al nostre mercat turístic, als successos i, de tant en tant, a qualque notícia de contingut polític, però res més. Això contrasta amb la presència mediàtica gairebé diària d'altres indrets, com puguin ser, per exemple Catalunya, Madrid o el País Basc.
  Sovint m'he demanat si aquest fet és degut a la manca d'interès que despertam als altres, o si és culpa de la peculiar idiosincràsia dels illencs, en el sentit que, llevat d'unes poques excepcions, ens estimam més passar desapercebuts que no sortir al diari. Una actitud que pot ser molt útil per a la preservació de la nostra vida provada però que, a causa dels dràstics canvis socials i econòmics que ens han portat a la societat actual, poden tenir, en molts d'àmbits, efectes contraproduents.
  Pens que ni les nostres administracions públiques ni la mateixa societat civil fa gaire esforços per assolir una presència mediàtica més enllà de les nostres fronteres que ens permeti donar a conèixer la nostra identitat i transmetre els nostres valors positius més enllà dels tòpics. I tal vegada sigui perquè en aquests moments no hi ha prou valors compartits entre nosaltres que ens permetin estar orgullosos de quelcom que cal potenciar i compartir amb els altres.
  La setmana passada el president del Barça, el senyor Laporta, va viatjar al Marroc. Allà va ser rebut amb crits de Visca el Barça i va inaugurar dues penyes barcelonistes davant l'aclamació de multitud de marroquins. És impensable que això succeesqui amb el Mallorca? Per què?
  És evident que el món d'avui en dia ja no és el que varen conèixer els nostres pares i poc té a veure amb el dels nostres padrins. Al segle XXI és imprescindible tenir una presència mediàtica activa i positiva que ens permeti presentar-nos davant el món com el que som: una societat diversa, però amb uns valors i unes característiques pròpies que ens fan únics i que cal preservar dins el món global, ja que només la suma de singularitats, lluny de l'avorriment uniformista i uniformador, pot contribuir a donar cromatisme a una globalització que si no anam vius pot esdevenir cada pic més en blanc i negre.