text: Capella de les Fonts – Pontils / Conca de Barberà | Catalunya Medieval
  Capella de les Fonts – Pontils / Conca de Barberà
  Situació: En terrenys de Sant Magí de Brufaganya, entitat de població de Pontils, localitat i municipi del mateix nom, a la comarca de la Conca de Barberà (Tarragona).
  Època: Segle XVI – "La capella es construí damunt de les fonts, l'any 1562, fou ampliada a principis del segle XVII i modificada al segle XVIII" - Consell Comarcal de la Conca de Barberà.
  Protecció: A dia d'avui, no apareix a Patrimoni.Gencat – cap informació al respecte.
  Estat: Bo. Situada en un lloc de gran bellesa, és accessible lliurament.
  Durant la darrera part del recorregut, sols trobarem un trencall, en un lloc situat a 41 29 05.7 01 26 31.5 on hi ha una desviació, indicada: per l'esquerra i en pujada, cap al ---> Santuari de Sant Magí de Brufaganya
  Localització: N 41 29 01.7 E 01 26 35.4 - Altitud 669 m.
  Altres: Ens complau extreure de la pàgina web del Consell Comarcal de la Conca de Barberà, el següent text (Novembre 2016):
  Edifici de planta rectangular construït mitjançant una bòveda per aresta i cobert per una teulada a quatre vessants.
  El seu interior es divideix en dues parts ben diferenciades. Al NW es troba un espai tancat en el qual hi ha la cisterna que alimenta les fonts, l'accés a aquesta zona és mitjançant dues portes amb arcs de llinda adovellats, una de les quals es troba tapiada.
  Al SE es situa una porxada amb bancs correguts al voltant de les fonts, aquestes es troben formades per diversos brocs de ferro que brollen dins un abeurador rectangular fet de lloses.
  L'accés a les fonts es fa a través de cinc arcs de mig punt adovellats, dos situats a cada lateral i un darrer situat frontalment.
  La Capella de les Fonts forma part del santuari de Sant Magí de la Brufaganya, l'anacoreta que segons la tradició morí martiritzat i fou enterrat en aquest lloc al segle III de la nostra era.
  L'edifici fou construït durant el període en el qual el santuari fou regentat pels frares dominics de Santa Caterina de Barcelona, entre 1603 i 1835, època en que es construí l'actual església (1735-1776) del santuari.
  Segons la tradició, en aquest lloc Sant Magí féu brollar aigua de la terra per calmar la set dels seus perseguidors, és per aquest fet que l'aigua es considerà miraculosa i es construí un petit hospital, documentat l'any 1556 i traslladat al santuari el 1629.
  La capella es construí damunt de les fonts l'any 1562, fou ampliada a principis del segle XVII i modificada al segle XVIII.
  Fou restaurada a principis de la dècada dels 80.
  Actualment es desenvolupen diversos romiatges a les fonts, des de Barcelona, Vilafranca del Penedès, Igualada, Manresa i sobretot des de Cervera i Tarragona."
  Publicat el 20 desembre 2016 per Ricard	dins de Conca de Barberà amb l`etiqueta Catalunya, Edificació segle XVI, Ermites, Tarragona .