text: Club Vòlei Papis: Què és Voleipapis?
  Publicat per Club Vòlei Papis a 14:25
  Teeo Habby 27 de novembre de 2011 a les 14:27
  Per a veure la presentació només heu d'anar picant la fletxeta cap a la dreta. Allà on hi diu "more" teniu la opció de fet-ho a pantalla complerta. Penseu que és una cosa grossa i que pot trigar a carregar-se un pèl. Salut!
  Míriam Farelo 1 de desembre de 2011 a les 14:13
  SIMPLEMENT M'AGRADAAAAAAAAAAAAAAAAAAAAAA!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!
  Teeo Habby 1 de desembre de 2011 a les 19:16
  Si un dia estàs moixa... ja saps: vine a passar-hi una estona!
  CRISTINA 7 de desembre de 2011 a les 11:18
  Un video guapissim. Xavi una currada enorme.
  M'ha semblat marevellos, admiro a les persones que tenen aquest do per la imaginació i per fer passar un bon moment a tots, a tots els que erem presents. Tota aquella gent, allà reunits i intrigats per veure el que ens havies preparat. Tots nosaltres allà atents escoltant la teva presentació, ens ho varem passar tant bé, varem riere tant, que a mi personalment em queien les llàgrimes de tanta rialla, no podia parar. XAVI, GRACIES per aquella estona tant maravellosa.
  GRACIES també a la Meri per haver creat Aquest grup tan gran i tan maco, gracies al seu entussiasme per aquest esport i sobretot al seu gran talent per encoratjar a la gent, animar-la i apoyar-la. Penso que és una entrenadora fantàstica, té tot allò que es pot demanar. Entre totes les coses bones, no es pot imaginar quan n'és d'important, sobretot per mi i segur que per molts d'altres, aquells moments en els que ens felicita quan fem alguna cosa ben feta o mig ben feta, les sensacions que s'experimenten, després d'un dia de feina i a vegades d'aguntar-ne de tots colors, no es poden explicar amb paraules. També cal agrair-li la gran paciencia que té amb nosaltres fins que arribem a fer bé els exercicis. MERI, continua sempre al nostre costat, ets el nostre cor, recorda que no et pots parar.
  Companys, em sento molt i molt orgullosa de pertanye a aquest grup, no cambieu mai, seguiu així per sempre.
  Anonymous 7 de desembre de 2011 a les 19:54
  Gràcies carinyet per a mirar-me amb aquests ulls, i regalar-me el teu somriure!! Jo també em sento molt orgullosa de ser l'entrenadora dels tres grups. I m'encanta veure com us destapeu, palpar aquest sentiment, l'essència de pertànyer a un equip.