text: Els jardins de Babilonia
  La tradicio ha unit Babilonia en l'existencia d'una de les construccions mes famoses del mon: els famosos jardins en penjolls, que moltes persones han associat a la primera maravilla del mon.
  Independentment d'este famos jardi, la vall compresa entre els rius Tigris i Eufrates (Messopotamia) era un verdader verger, segons relaten personages de l'epoca.
  La tradicio tambe indica que en Messopotamia deuria d'encontrar-se el paraïs terrenal, sens dubte per la bellea i exuberant vegetacio d'est Edem.
  En tot cas els jardins de Babilonia han constituit el punt d'atraccio dels entusiastes de la jardineria. JARDINS DE BABILONIA A diferencia del Nil, els rius Tigris i Eufrates no estaven canalisats i la ciutat de Babilonia es trobava protegida per una muralla fortificada a on es construiren els famosos jardins que servien de comunicacio entre la ciutat i el palau de Nabucodonosor II (605-562 a.C.). Tots els mercaders i embaixadors de l'antiga Babilonia que visitaven la ciutat eren portadors de les maravilles que havien trobat en ell i existixen numeroses croniques d'embaixadors i navegants, especialment grecs, per a poder reconstruir fidelment els jardins.
  Estos jardins eren molt amples, es situaven formant grans terrats i estaven comunicats per avingudes en les que es trobava una perfecta obra d'ingenieria per al rec.
  Son els ancestres dels jardins de terrat i permeten supondre que els problemes d'aportacio de terra, la seua elevacio hidraulica i sobre tot l'estanqueïtat no inquetaven als antics.
  Este sistema de rec era un autentic model, que va ser copiat pels araps i transferit a la peninsula iberica, on hui s'encontra encara funcionant en els famosos jardins de l'Alhambra de Granada.
  Els jardins de Babilonia contaven en numeroses especies d'arbres i arbusts, aixina com en totes les plantes vivaces que es coneixien, moltes d'elles dutes de l'Extrem Orient.
  Els enormes terrats que constituien els jardins estaven units per amples escalons, molts d'ells monumentals i en general revestits per ceramica esmaltada, tot lo qual contribuia a donar mes realçament ad estos jardins.
  Es possible admirar part de les sues muralles en el Vorderasiatisches Museum de Berlin.
  Aspecte d'un fragment de la muralla d'Ischtar-tor, Babilonia, que es conserva en el museu de Berlin citat en el text.
  Els jardins foren successivament ampliats per Ciro "el Gran", que els aplegà a crear en tal numero que consegui unir varies ciutats. Pero estos jardins tenien aplicacions similars a les dels egipcis, puix servien de vedat de caça, peixca, recreacio, recepcions i per a delectacio de la cort, ya que existixen croniques que detallen luxoses festes palatines o simples orgies en els jardins.
  En el cultiu es mesclaven especies fruïtals en ornamentals i a soles estaven delimitades l'horta i les plantes medicinals. En estes, a imitacio de les d'Egipte, s'aplegà a crear una verdadera escola, a la que assistiren numerosos botanics d'aquella epoca, per a l'estudi de les plantes medicinals i la seua posterior aplicacio en la seua rudimentaria medicina.