text: Pura Brasa, pur vici - Menjat Barcelona | Descobrim la gastronomia barcelonina
  Inicio > Restaurant > Pura Brasa, pur vici
  Últimament el Roger m'acompanya poc a les diferents experiències gastronòmiques, massa feina, així que aquest dijous al Pura Brasa vaig tornar a canviar d'acompanyant, i l'escollida va ser la meva mare.
  Pura Brasa és una passada. Cuinen amb Josper, un forn que funciona amb brasa, donant als plats un resultat excel·lent i característic, gràcies a la combinació de la brasa, com a part de la cuina tradicional, amb la tecnologia moderna d'aquest aparell.
  En aquesta ocasió, vam reunir-nos en petit comitè, tres blogs amb tres dels responsables de la cadena per gaudir d'un gran sopar.
  La primera ronda va incloure:
  Una Amanida de burrata, amb 225g d'aquest formatge fresc, molt tendre, i acompanyada amb melmelada de tomàquet picant i panses.
  Amanida Cèsar, amb la seva salseta típica, suau, i el pollastre.
  Patates braves, amb D.O Pura Brasa. Potser no són les braves més «típiques», però el que és segur és que reflecteixen l'esperit «pura brasa»: les patates estan fetes al Josper, el que els dóna un toc ben especial. Personalment em van encantar i el fet d'estar fetes a la brasa és molt més sa que el fregit tradicional.
  Una Mousse d'albergínia. Semblarà un plat senzill, però és espectacular. És més, després de provar-lo, un cuiner de renom l'inclourà a la seva carta amb el nom «El caviar dels pobres».
  La segona ronda va estar basada en peix:
  Cassoleta de pop: pop a la gallega, molt tendre, amb una base de patata triturada a mà. Una bona elecció.
  Musclos a la brasa, una opció curiosa, on els musclos deixen entreveure el regust de brasa.
  Llom de dorada, molt tendre per dins però amb la pell cruixent, una passada que reafirma que Pura Brasa no només és carn.
  Tataki de salmó, sense paraules. L'heu de provar. És espectacular, de veritat.
  A la tercera ronda vam poder tastar un Arròs al carbó, amb aquell regust típic dels arrossos fets en brases, boníssim. I uns Tagliatelle all'aglio, amb gambetes, ou i brots de soja, que estaven de vici.
  A la quarta ronda ens esperava la carnassa:
  Vam començar a posar-nos a to amb unes Aletes de pollastre.
  Per anar fent boca, van venir dos plats de mig metre de costelles de porc, és a dir, un metre de costelles de porc. Súper tendres, la carn es desenganxava de l'ós tan fàcilment,… Se'm fa la boca aigua de pensar-hi.
  I llavors va arribar la joia de la corona, un Steak tàrtar de «Wagyega» a la brasa, presentat en format hamburguesa. Ara mateix deveu tenir el mateix cacau de conceptes que tenia jo «tàrtar i brasa junts?» «Wagyega?». Començo pel primer punt, no sé si ho consideraria un Steak tàrtar perquè realment la cap súter filial està cuita pel Josper (l'interior no), però el que sí que sé és que me'n menjaria tres de seguits, ÉS UNA PASSADA. Anem al segon punt, què és la carn de Wagyega: doncs és mitat carn de Wagyu i mitat carn de Rubia Gallega.
  I vam acabar amb un plat insígnia de la casa: dos Entrecots a la brasa un de vedella de Burgos i un altre de carn de Wagyu. BRUTALS!
  Us pensàveu que havíem acabat? Encara vam tenir una cinquena ronda on els postres van ser els protagonistes:
  Vam començar amb unes postres tradicionals, una crema catalana.
  Les Bombes de xocolata van ser les encarregades de fer-me arribar al tope i no poder menjar més.
  Després va venir un Cheese cake prou original.
  I, finalment, una Pinya a la catalana, que segur que al Roger li hagués encantat.
  No vull acabar sense agrair a tot l'equip de Pura Brasa aquesta experiència, MOLTES GRÀCIES! Repetirem aviat 🙂
  Si us ha agradat la idea, nosaltres vam estar al Pura Brasa del CC Les Arenes, però en tenen un altre a Rambla Catalunya 13 i un a Sant Andreu al Passeig Torres i Bages 63.
  Nosaltres hi havíem estat fa uns tres anys, quan Menja't Barcelona no estava ni en projecte. En teníem un bon record, però ara només puc pensar en tornar-hi.