text: Bona nit i tapa't: Fent comptes
  Justament ara fa un any feia un post que es deia Prioritats. Allà explicava que havia valorat apuntar-me a un gimnàs, però que en veure els preus m'havia semblat extremadament car. En fer la reflexió em vaig adonar que probablement el que em costaria el gimnàs anualment seria menys que el que em gasto en llibres, però era només una suposició, un càlcul aproximat. La conclusió, evidentment, era que per un gimnàs em semblava molt, però per llibres no tant. Qüestió de prioritats.
  Doncs bé, aquell post em va deixar un dubte seriós: quant redimonis em gasto en llibres? I com que ja sabeu que no paro de fer llistes i classificacions, no ve d'una, oi? Vaig començar a apuntar tots els llibres que entraven a casa per quedar-s'hi i el que m'havien costat. Com que la llista de pendents ja puja a 80 volums i ja no compraré més llibres fins la campanya de Reis (que serà un drama), estic en disposició de presentar aquestes dades.
  Aquest 2018 han entrat a casa un total de 52 llibres que han pujat la no menyspreable quantitat de 648.91€. No tots són comprats, si no aquesta quantitat seria encara més alta. Algun me l'han regalat, n'he guanyat alguns en una rifa o me'ls han enviat per ressenyar. Ep, però la majoria trinco trinco, eh! També és cert que sempre llegeixo en paper i la majoria de llibres són nous, que no són precisament barats. Però bé, cadascú es gasta els diners que té en el que vol, i a mi gastar-los en llibres no em sap mai greu.
  Escrit per en XeXu a les 20:08
  Carme Rosanas 30 de novembre de 2018 a les 23:08
  Jo no ho he comptat mai, però també dec anar més o menys per aquí, com tu. Ho dic per la quantitat de llibres. Els diners no els he comptat.
  Però no vaig al gimnàs, no em compro cosmètics, ni arracades, ni collarets, no m'encapritxo de res que sigui car, ni em compro gaire roba o sigui que m'ho tinc de sobres estalviat d'altres bandes. Un vici, aquest dels llibres, que em ve d'herència i que m'encanta tenir. Nomel penso canviar, si no és estrictament necessar per les peles.
  Salvador Macip 1 de desembre de 2018 a les 1:02
  Res, res, això son diners que no compten. Productes de primera necessitat.
  xavier pujol 1 de desembre de 2018 a les 11:41
  El saber no ocupa lloc... diuen. Però veient la factura dels teus llibres, podríem dir que t'okupa el compte corrent.
  McAbeu 1 de desembre de 2018 a les 16:13
  Estic amb en Macip. Hi ha despeses que entren directament al compte d'inversions.
  Eli Ramirez 1 de desembre de 2018 a les 16:29
  Ostres, doncs jo també faig moltes llistes i també podria fer-ho, però em fa una mica de por jejeje.
  M'has fet recordar un dels llibres que he llegit enguany: Llibres i cigarrets, de l'Orwell. Saps el motiu del títol? Doncs que quan l'autor el va escriure molta gent deia que no tenia diners per comprar llibres, però en canvi ell observa que sí que en tenen per comprar tabac. Llavors fa un càlcul aproximat del que costa aquest tabac a nivell anual i el que costaria comprar algun llibre. :-)
  Maurici 1 de desembre de 2018 a les 18:38
  Doncs jo aquest any serà, amb tota probabilitat, l'any que menys hauré ajudat a les llibreries. De fet, com que he d'anar buidant de cara a que l'actual estudi es converteixi en habitació individual per a un dels nanos a mig termini, he optat per un sistema de compra nou: vaig a una llibreria de segona mà, em paguen quatre duros per uns quants llibres i n'agafo un de seminou. Tot plegat em surt per 2 o 3 euros.
  Això pel que fa a llibres per a mi. Una altra cosa són els llibres pels petits o la Sàpiens, a la que m'he tornat a enganxar de tant en tant.
  Risto 2 de desembre de 2018 a les 0:11
  Està molt bé treballar el cervell llegint, però com a mestre d'educació física, t'he de recomanar que invertir en salut et permetrà llegir més anys.
  Gemma Sara 2 de desembre de 2018 a les 13:41
  Doncs fa patxoca la xifra! Ben invertit, segur.
  Fa uns anys, per motivar-me a la contenció, cada vegada que em comprava un llibre li queien 3 o 4 euros a la Sara. Per sort, ho vam deixar de fer, perquè era una ruïna i propiciava la picaresca (alguns me'ls comprava d'amagat!).
  M. Roser 2 de desembre de 2018 a les 18:49
  Abans em gastava més diners amb llibres, però des que llegir se'm fa una mica costa amunt no en compro gaires...De fet tinc un munt de col·leccions ( geografies, història...) que no utilitzo i que me les voldria treure de sobre per fer lloc a d'altres que estan molt apilats, però no hi ha manera que els compri ningú, no els volen ni regalats, has de pagar perquè te'ls vinguin a buscar...
  Ara em gasto diners amb flors!!!
  Helena Bonals 2 de desembre de 2018 a les 22:00
  "La cultura és una urgència" és el lema del Festival Acròbates de l'Hospitalet.
  A.C. 2 de desembre de 2018 a les 23:04
  Estic molt d'acord amb tu. A vegades, una mateixa quantitat per una cosa ens sembla una bestiesa, però la mateixa quantitat per a una altra, la trobem correcta.
  A mi, actualment, totes les quantitats que passen de 30 cèntims les trobo grans... però, sincerament, que una persona que treballa i que no sembla massa capriciosa en altres coses (exemple, gimnàs) es gasti 650 € en un any en llibres, no em sembla cap bestiesa.
  Dóna (amb accent diacrític) poc més de 50 € al mes...
  Jo, per exemple, vaig a anglès per hobby, no el necessito per res, però fa molts anys que vaig a un grup de conversa per mirar de no perdre el "nivell-arregladet-que-no-pas-alt" que tinc... El preu de les classes és exactament de 50 € al mes.
  Actualment no pago res... La profe és amiga meva i ja fa uns anys li vaig dir que no hi podria anar més i em va dir que si jo deixava d'anar-hi ella tampoc cobraria... i que no cobrar per no cobrar, doncs que preferia que hi anés.Com que estic segura que era totalment sincera, vaig acceptar... però bé, que la quota la vaig estar pagant molts anys (en fa uns vint-i-cinc que vaig amb ella hehehe) i ho trobava correcte, la quantitat, el motiu i tot :-)
  Eli Ramirez 3 de desembre de 2018 a les 1:25
  (m'ho has fet comprovar... 489 euros) ^^U
  (a qui ajudo jo és a les botigues de còmics, sobretot... hehe)
  XeXu 3 de desembre de 2018 a les 21:28
  Ja veig que no us ha impressionat gaire aquesta quantitat. A mi tampoc. I tant si és alta com baixa, és la que m'he volgut gastar. M'agrada tant estar envoltat de llibres... Moltes gràcies pels comentaris, lletraferits.
  Carme, estic força com tu. No tinc massa capritxos ni vicis, em compro el que és estrictament necessari, i l'únic que em fa treure la targeta sense despentinar-me són els llibres. Evidentment, aquest post no era per ensenyar com en sóc de ric, sinó per dir que és una bestiesa de diners, però que els pago content perquè m'omple estar envoltat de llibres. A mi també em ve d'herència.
  Salvador, efectivament. I com a productes de primera necessitat que són, haurien de tenir un iva reduït!
  Xavier, el saber potser no ocupa lloc,però els llibres sí! El dia que els haguem de moure... I també és com dius, buida el compte corrent.
  McAbeu, i tant, ja saps que no me'n queixo ni me'n lamento pas, si m'he de gastar els diners que tinc, que sigui en llibres, que després m'aporten molt!
  Eli, recordo la teva ressenya, vaig pensar que el malparit de l'Orwell m'havia robat la idea, hahaha. No, fora conyes, penso que és ben cert això. Cadascú té les seves prioritats, i per les que no ho són sempre manquen temps i diners, però per les prioritats tenim tot el temps del món i ens gastem la pasta. I com que jo no fumo, doncs res, tot cap els llibres. Veig que encara et guanyo i m'he gastat més que tu, t'hi hauràs d'esforçar més!
  Maurici, aquestes llibreries a les que vas tenen pinta de Re-Read. A mi també m'agraden molt, però em sembla que aquest any no hi he comprat res. Hi ha tants llibres nous que vull llegir que al final, si me'n compro de més antics, acaben acumulant pols a la lleixa de pendents. M'auto-obligo a llegir algún dels que hi ha llargament acumulats cada any.
  Risto, quan vaig valorar anar al gimnàs ja vaig dir que tinc una bicicleta estàtica a casa i la faig servir sovint. Vaig dir que em conformaria amb el que tinc i no pagaria una quota extra. A banda d'això, faig una mica de muntanya, però molt menys del que m'agradaria. Sé que no és massa, però intento no descuidar del tot la forma física. Bé, tenim els castells, no cal que t'expliqui com es curra allà!
  Gemma Sara, hahaha, m'ha encantat el teu comentari. Aquí estafant calers a ta filla, hahaha. Això de ser comprador de llibres compulsiu és molt dur. I sort que tu no em vas cobrar el teu, que si no!
  M.Roser, és una llàstima que per motius de salut no puguis llegir tant i, com a conseqüència, no compris tants llibres, però bé, amb el que t'estalvies pots comprar les flors, una cosa per l'altra. Sobre aquestes col•leccions que dius que tens has provar de vendre-les a les llibreries Re-Read? N'hi ha unes quantes per Barcelona i rodalies, són de segona mà. Compren llibres a preu molt baix i els venen a 3€, o a menys si en compres uns quants. No els agafen tots, han d'estar en bon estat, i no sé si la temàtica els interessarà, però per provar-ho. Això sí, els hauries de portar tu allà d'alguna manera, així que abans de moure'ls, millor anar a preguntar si se'ls quedarien.
  Helena, ja deu ser això. Quan m'agafa el mono de comprar llibres no hi ha qui em pari...
  Assumpta, la relativitat dels diners és un fet demostrat! Jo no et sabria dir si és molt o poc, és senzillament el que m'he gastat i no em sap gens de greu. 50€ al més pot no semblar gaire... però caram, sí que ho és, ara que ho dius així. És, per exemple, una quota d'alguna cosa, com el teu anglès. Però precisament, tu els pagaves de gust, fins que no vas poder-ho pagar més, perquè t'agrada i t'interessa. Pels llibres sempre hi ha les biblioteques, que ja saps que no en sóc usuari, però si no tingués diners potser m'ho repensaria. Quin detall la teva mestra, tants anys plegades fan que certes coses importin més que els diners. Una sort poder mantenir les classes, i a ella!