text: El comunal (El comú català) | Reconstruir el Comunal
  El comunal (El comú català)
  25 d'Octubre de 2015 GeneralReconstruir el Comunal
  Fragment d'El comú català. La història dels que no surten a la història, estudi de David Algarra Bascón publicat el 24 d'octubre de 2015 sota llicència Creative Commons. Sobre la gestió comunal de recursos en l'àmbit de Catalunya: garrigues, boscos, deveses, bovalars, forns, molins, fargues, aigua i sistemes hidràulics… Es pot trobar l'edició en paper en diferents llibreries o demanar l'edició gratuïta en pdf a la web elcomu.cat.
  L'aigua i els sistemes hidràulics (aqüeductes, canals, séquies…) com a béns comunals eren, també, un aspecte important de les comunitats locals. En molts pobles l'entitat que gestionava i assegurava el manteniment d'aquests sistemes era la universitas. A l'Usatge stratae es constata que el sobirà no tenia cap domini sobre l'aigua, n'era un simple administrador quehavia de tenir cura del destí comunal que s'indicava a la mateixa norma (DE BROCÀ, 1918). L'aigua no només era important per a l'agricultura, també ho era per al transport i la pesca, i com a força motriu de molins i altres màquines, tal com hem vist anteriorment. Des de l'Edat Mitjana, moltes cartes de població i altres documents de dret local, com els Costums de Tortosa, contemplen les aigües com a béns comunals. Un exemple característic de la pervivència de les aigües comunals és el de l'estany de Banyoles, que en l'actualitat encara és propietat de tots els banyolins, des que, declarat comunal oficialment l'any 1685, es va arribar a una concòrdia, després d'un litigi ancestral, entre el Monestir de Sant Esteve, el rei i la Universitat o Comú de Banyoles (PAU I GRATACÓS, 2003). D'igual forma, en els territoris precatalans del Xarq al-Àndalus, també va existir el comunal. Les comunitats rurals andalusines de les terres de Lleida i del baix Ebre, com Tortosa, fins al segle XII vivien en alqueries. Aquests espais residencials disposaven, tant de terres en règim de propietat privada (mamluka), com de terres no apropiades (mubaha) que pertanyien a tota la comunitat pagesa. Les terres de mamluka eren de regadiu ‒les més productives‒ amb unitats hidràuliques al voltant dels cursos fluvials, una de les aportacions fonamentals de les comunitats rurals andalusines que, segons historiadors com Thomas G. Flick, no es degué al poder central, al contrari del que asseguren altres historiadors, com Karl Wittfogel i les seves tesis sobre el «despotisme oriental» (ERITJA, 1998). Tanmateix, la majoria dels molins en els espais hidràulics, utilitzats per irrigar els cultius, estaven controlats col·lectivament pels camperols, mentre que un percentatge petit, de l'ordre del 10%, quedaven en mans privades o eren de l'Estat (KIRCHNER, 1997). Les terres de mubaha es dividien en terres comunals (harim) i mortes (mawat). De les primeres el camperol treia fruits silvestres, pastura, llenya, fusta, caça… i les segones eren terres apropiades temporalment pels veïns que s'utilitzaven per al cultiu de secà. Altres espais comunitaris de les alqueries, eren la mesquita, el forn comunal i el hisn, que era el centre fortificat que complia la funció de refugi i defensa del poblament rural. Aquestes estructures castrals havien estat originades per les mateixes comunitats camperoles andalusines (BARCELÓ, 1986; CORSÀ, 1962; TORRÓ, 2011).
  L'autogovern popular (El comú català) (25/10/15)
  La comunitat pagesa i la universitat (07/03/15)
  Pagesos sense senyors (28/08/15)
  Privatització de la terra a Europa, generació d'escassetat i separació entre producció i reproducció (22/08/15)
  ← El sorgiment del sistema actual	Diferències i similituds entre monts comunals, veïnals en mà comuna i de socis →
  6 pensaments sobre "El comunal (El comú català)"
  30 d'Octubre de 2015 a les 12:20
  Magnifico estudio. Todo lo que se haga para resucitar los conceptos de comunal, concejos populares, asamblearismo, autogestion, igualdad, al margen de posicionamientos dogmaticos y hanarkistas al uso – el anarquismo urbanita, proletario-, (inspitrados en esto precisamente), bienvenidos seran siempre!
  Retroenllaç: LA PARTICIPACIÓ CIUTADANA A DEBAT. DEL 'NO ENS REPRESENTEN' AL AUTOGOVERN.
  Retroenllaç: LA PARTICIPACIÓN CIUDADANA A DEBATE. DEL 'NO NOS REPRESENTAN' AL AUTOGOBIERNO
  Retroenllaç: Parlament de Catalunya – Esmenes relacionades amb béns comunals i antigues servituds comunitàries | El comú català
  Domènec Sibina Tomàs ha dit:
  26 de Gener de 2017 a les 20:33
  Em seria molt útil saber la cita bibliogàfica completa MOLI 2008, que acredita que el comunals de Queralbs van ser exlosos de la desamortització i per tant que eren i son encara béns comunals.
  Retroenllaç: La participación ciudadana a debate. Del 'No nos representan' al autogobierno – LA HIDRA