text: 1.1Procés de compra
  4Descripció de les taules
  4.1Escenes de la vida de sant Esteve
  4.1.1Naixement de sant Esteve
  4.1.2Sant Esteve nounat abandonat i ordenat diaca
  4.1.3L'exaltació de Sant Esteve
  4.1.4L'alliberament de Galceran de Pinós
  4.1.5Invenció del cos de Sant Esteve
  4.1.6Exorcisme de la princesa Eudòxia davant la tomba romana de Sant Esteve
  4.1.7Calvari
  4.1.8Altres taules
  4.2Predel·la
  4.3Profetes
  5Comparativa amb altres obres contemporànies
  La temàtica narrativa del cos principal se centra en l'hagiografia del sant, amb escenes de la seva vida i altres relatives a narracions posteriors a la seva mort relacionades amb els seus miracles. La iconografia de les taules de la predel·la està dedicada al cicle de la Passió de Jesús. Estilísticament, el retaule mostra una continuïtat de l'escola de Jaume Huguet, de qui els Vergós varen ser deixebles i col·laboradors. De fet, alguns historiadors han defensat la intervenció del mateix Huguet en algunes taules.
  Procés de compra[modifica]
  El retaule va ser propietat del municipi de Granollers fins que el 1917 el MNAC, després d'una llarga negociació, va comprar les tretze taules que custodia actualment.[7] El procés d'adquisició va ser molt complicat, ja que la venda dels retaules tenia com a finalitat obtenir fons per construir l'hospital de Granollers: això va fer que el preu fixat pels seus propietaris fos el més alt que mai havia hagut d'afrontar la Junta de Museus. Haver de pagar un preu tan alt va comportar nombrosos problemes i entrebancs per encaixar-ho en un pressupost extraordinari municipal. La negociació va començar el 1914, quan després d'assabentar-se de la intenció de vendre les taules de l'antic retaule gòtic, la Junta va comissariar Josep Rogent per realitzar les gestions preliminars. El 1915, la junta de construcció de l'hospital demanà autorització al bisbe per vendre els retaules, i la comissió d'adquisicions de retaules es traslladà a Granollers per examinar in situ les taules. La Junta de Museus era conscient que la col·lecció gòtica estava faltada de peces substancials i que aquest conjunt de tretze taules podia ser de gran importància. El vocal Manuel Rodríguez Codolà va elaborar un dictamen favorable. on remarcà "la importància de recuperar una de les grans obres dels Huguet" després que s'hagués perdut el Retaule de Sant Antoni Abat, cremat durant la Setmana Tràgica, i considerant l'interès pel gòtic[n. 1] –un estil que havia estat oblidat– i que un canvi d'idees en el món de l'art i les descobertes científiques començaven a treure'l del desconeixement. S'acordà consignar al pressupost una quantitat màxima de 125.000 pessetes per a la seva adquisició, encara que la primera oferta que es feu als propietaris fou de cent mil pessetes. Juntament amb les taules de Granollers hi anava inclòs un retaule gòtic de sis compartiments amb la vida i martiri de sant Sebastià amb una predel·la de cinc divisions que contenia una representació de Jesús i els instruments de la Passió, un bisbe i sant Roc i una escena de martiri.
  El retaule va ser realitzat al taller de la família Vergós, si bé l'autoria específica ha estat motiu de moltes propostes interpretatives d'un seguit d'estudiosos com Salvador Sanpere i Miquel (1906 i 1915), Josep Gudiol i Cunill (1915), Benjamin Rowland (1932), Chandler R. Post (1938), Josep Gudiol Ricart (1946, 1955, 1956), Josep Gudiol Ricart amb Santiago Alcolea Blanch (1987) o Margarita Tinto (1990).[2] Amb tot, és conegut que el retaule fou contractat a Pau Vergós el 1495, qui va començar-lo, seguit a la seva mort pel seu germà Rafael fins al 1500. Consta documentalment que el 30 de juliol de 1495 Rafael va cobrar 25 lliures a compte de les que li corresponien per la seva intervenció, i que el 3 de març de 1500 pagà al batifuller Pere Rossell 54 lliures i 4 sous pel pa d'or, de les 60 lliures que el municipi de Granollers li devia. La seva delicada salut va impedir que l'acabés abans de morir el 1500. Tot i que el treball estava força avançat, va haver d'intervenir el pare dels dos pintors, Jaume Vergós II, segons es desprèn d'una àpoca del 4 de maig de 1500 en la qual reconeix haver cobrat 5 lliures i 16 sous del municipi de Granollers i es dona per finalitzat el treball.[2]
  Pel que fa al treball de fusteria, òbviament s'ha perdut l'estructura que formava el cos del retaule. El suport de fusta de cadascuna de les taules el formen tres o quatre taulons verticals de més d'un centímetre de gruix, emmarcats i amb fustes travesseres que uneixen els laterals del marc evitant que aquest s'obri, al mateix temps que subjecta les taules per diversos punts.
  Escenes de la vida de sant Esteve[modifica]
  Naixement de sant Esteve[modifica]
  Sant Esteve nounat abandonat i ordenat diaca[modifica]
  L'exaltació de Sant Esteve[modifica]
  L'alliberament de Galceran de Pinós[modifica]
  El passatge del miracle ja havia estat tractat al Retaule de Sant Esteve del monestir de Santa Maria de Gualter (Noguera), obra del 1385 de Jaume Serra que també es troba exposat al MNAC, representa, en una única escena, l'alliberament de Galceran per intercessió del sant -un cop trencades les cadenes- i el benefici derivat que va suposar no haver de lliurar les cent donzelles, que en aquesta pintura assisteixen meravellades al miracle. Aquesta imatge se centra en el personatge de Galceran i sant Esteve, no recollint la presència del cavaller de Santcerní ni de sant Genís.[22]
  Invenció del cos de Sant Esteve[modifica]
  Exorcisme de la princesa Eudòxia davant la tomba romana de Sant Esteve[modifica]
  Comparativa amb altres obres contemporànies[modifica]
  ↑ Esquinas, Felícia. «L'olimp gòtic». Barcelona Metròpolis Mediterrània. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 2011-06-09. [Consulta: 11 juliol 2012].
  Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Retaule_de_Sant_Esteve_Protomàrtir_(Granollers)&oldid=30236327»