text: Refranys del juny
  Juliol és el mes setè de l'any del calendari gregorià amb 31 dies i cinquè del còmput romà primitiu, dit Quintilis. Marc Antoni li donà, a l'any 44 abans de Crist, el nom de Julius, en honor de Juli Cèsar que havia nascut en aquest temps.
  Diuen que el juliol és el més calurós de l'any:
  El juliol, l'amo del sol.
  Les canícules (estel de la constel·lació del Ca Major) duren just un mes. És el temps en que aquest estel surt i es pon amb el sol i en que la calor és excessiva: del 20 de juliol, santa Margarida, la monja, al 20 d'agost, Sant Bernat de Claravall, el frare.
  La canícula la monja la porta i el frare se l'emporta.
  És per aquest mes en que es produeix el fenòmen de ploure i de fer sol alhora. Així es diu:
  Plou i fa sol, la Mare de Déu fa bugada.
  Plou i fa sol, el dimoni es baralla amb la seva sogra.
  Aquest fenòment provoca la sortida de l'Arc de Sant Martí, patró de la soldadesca i de la cavalleria de l'edat mitjana. Diuen que el sant i el diable van fer una juguesca a veure qui dels dos faria una volta més gran, més de pressa i més bonica. El sant la féu ràpidament, servint-se de vidre. El diable no sabé acabar la seva obra i per això el segons dels arcs, que de vegades es veu, no clou del tot.
  Al camp:
  La feina principal d'aquest mes és batre. Durant aquest mes es xafen totes les garbes perquè dins del juliol els dies tenen igual seguida: vent serè al matí , bon sol durant el dia per a torrar, i marinada a la tarda per ventar i netejar la batuda.
  Amb bon sol, bat al juliol.
  Qui no bat al juliol, no bat quan vol
  Un cap esteses les garbes a l'era, comença la feina de la batuda, utilitzant diferent mètodes segons les contrades. Hi ha qui bat les espigues a cops de bastó, en d'altres es fan trepitjar per animals i en d'altres s'utilitza l'acció de corrons de pedra o fusta tirats per animals. Acabada aquesta feina, es retiren les palles cap a les voreres, amb les forques, deixant al mig el gra i la volva. Aquesta palla es trosseja després per aliment del bestiar a l'hivern. Per acabar queda lafeina del ventar que es fa amb un arbell o sedàs, o bé amb pala. Tot seguit la palla al paller i el gra al geaner.
  El juliol, les garbes a l'era i les mules al sol.
  Pel juliol, balla que balla l'eugassada sobre la palla.
  Per Sant Joan, el blat al camp, i si va bé, per sant Jaume al graner.
  La feina de batre, a ple sol, convida als àpats refrescants com les amanides d'enciam o d'escarola.Per ben amanir-la, però cal que siguin cinc: un generós que hi posi l'oli, un prudent la sal, un avar el vinagre, un catxassa que la talli i un boig que la remeni.
  A primers de juliol, sembra el fesol.
  A mig juliol, sembra el fesol i per la Mare de Déu de la Carmeta a sembrar la mongeta.
  El bon nap, per sant jaume treu el cap
  Qui fa cols pel juliol, en menja quan vol.
  Qui sembra espinacs pel juliol, en menja quan vol.
  Juliolet porta l'allet.
  Pel juliol asseca les figues al sol.
  Per sant Jaume, els primers préssecs a taula.
  Per santa Magdalena, l'avellana plena.
  La vinya pel juliol, no vol veure aigua sinó prendre el sol.
  Per sant Jaume i santa Anna pinta el raïm i la magrana.
  El juliol és el mes més dolet per les llocades i s'incrementa per aquest temps el sacrifici de pollastres de carn.
  Lloques de juliol, tot l'any porten dol.
  Els galls nats en aquest mes i d'un ou post en el seu transcurs, tenen la virtut d'espantar els dimonis, d'allunyar els mals esperits i també la mort.
  Les cabres campegen per les padres; aquestes són visitades per les bruixes cada vegada que volen desencadenar una pedregada, ja que per congriar una tempesta els cal esquilar les cabres. Els llops arriben a la pubertat per aquest temps, es lliuren a la cacera i comencen a fer-se temibles.