text: Guia de compra: hamburgueses: Hamburguesa, tan desitjada com criticada [Pàg. 2 de 4] | Revista | EROSKI CONSUMER
  Les autoritats en nutrició humana i dietètica solen desaconsellar el consum freqüent d'hamburgueses. Tot i això, els possibles efectes perjudicials de la seva ingesta habitual tenen a veure més amb els aliments que acompanyen les hamburgueses: maionesa (rica en greix), refrescs (que contenen molt de sucre), patates xip (molt calòriques i amb molta sal), postres làcties (amb quantitats considerables de sucres i greixos saturats) i fins i tot begudes alcohòliques (per exemple, una cervesa). És a dir, tot i que és cert que al nostre país s'ingereixen quantitats elevades de carnis, tampoc seria just considerar que són perjudicials. El consum d'hamburgueses en el marc d'una dieta saludable en conjunt és perfectament compatible amb una alimentació equilibrada. Un exemple: una hamburguesa es pot prendre amb un panet integral farcit amb enciam i tomàquet en rodanxes, amanir-ho amb oli d'oliva verge i acompanyar el plat d'una amanida verda i un refrescant got d'aigua freda. La diferència des d'un punt de vista nutricional és immensa. L'hamburguesa és un aliment en la composició del qual podem trobar quantitats considerables de greixos animals i sal, dos nutrients que en excés poden perjudicar la salut a llarg termini. La ingesta de sodi (la sal és clorur de sodi) i de greixos animals ha de disminuir de forma clara entre la població espanyola. Totes les associacions de dietètica i nutrició coincideixen a recomanar disminuir la ingesta d'aquests nutrients a causa de la clara associació entre el seu consum elevat i les malalties cardiovasculars. No obstant això, en persones d'edat avançada, el consum d'hamburgueses resulta interessant si tenen falta de gana, problemes per mastegar, si presenten anèmia per dèficit de ferro o en cas de carències de vitamina B12 i proteïnes.
  Consum sí, però amb límits
  La Societat Espanyola de Nutrició Comunitària i la Societat Espanyola de Medicina de Família i Comunitària recomanen un consum de 3 a 4 racions setmanals de carn en nens o adults, amb prioritat en les peces magres i un consum ocasional en la carn vermella. En l'embaràs, en la lactància o en persones d'edat avançada aquestes organitzacions aconsellen unes 2 racions setmanals. Es considera una ració de carn de 100-125 g de pes net. El pes de les hamburgueses disponibles al mercat oscil.la entre els 80 i els 150 grams. En general, és rar trobar una hamburguesa procedent de carn magra. La nostra recomanació pel que fa a la freqüència de consum d'hamburgueses és la de la taula de més avall.
  Enèrgiques i amb sal
  En general, les hamburgueses són riques en energia, proteïnes, greixos i sodi. La població espanyola no presenta carències d'aquests nutrients, més aviat tot el contrari. No obstant això, les hamburgueses també solen aportar fòsfor, ferro (encara que no totes, dependrà de la quantitat de carn vermella que continguin), zinc, vitamines B1, B2 (riboflavina), B6, B12 i niacina. D'aquests nutrients, el ferro i la vitamina B12 són carencials en determinats grups de població: les dones embarassades són més susceptibles de presentar anèmia per dèficit de ferro en l'últim trimestre i les persones més grans de 50 anys poden tenir carències de vitamina B12. La clau, com es pot observar, es troba en l'equilibri.
  Un altre dels factors que cal tenir en compte en el moment de triar-les és que el tipus de carn usada condiciona el valor calòric de l'hamburguesa i el seu perfil nutricional. Així, les hamburgueses que tinguin en la composició una proporció de porc més gran presentaran, en general, una aportació energètica més alta. Això es deu al fet que el porc conté més greix. Malgrat això, el porc conté menys greixos saturats, així que es compensen en part els possibles inconvenients del seu contingut més alt en energia en relació amb la vedella. A més, les hamburgueses que contenen carn de porc, com que són més grasses, són més sucoses i de millor palatabilitat (qualitat de ser grat al paladar un aliment).
  En qualsevol cas, les hamburgueses que continguin pollastre o gall dindi seran més saludables a causa d'un aportació inferior considerable en energia, greixos i greixos saturats. Aquests resultats es poden extrapolar al que passarà amb altres carns vermelles, com el bou, o blanques, com el conill.
  Propostes saludables; per qui no vulgui deixar de menjar-ne
  Es pot assaborir i gaudir, en definitiva, d'una bona hamburguesa seguint una sèrie de consells bàsics que contribueixen a no excedir-se amb les calories, amb la sal i amb els greixos:
  Mida. No comprem les hamburgueses més grans: com més alt sigui el seu pes, més greixos saturats i més calories aporten al nostre organisme.
  Etiquetatge. Informem-nos dels components nutricionals de l'hamburguesa triada. Hi ha diferències importants en qüestions determinants per a la salut, com la quantitat de greixos saturats i l'aportació de calories entre les unes i les altres.
  Extres. Valorem la ingesta de tots els "extres", com el formatge. En molts casos convé treure'ls de l'hamburguesa i deixar-los al plat. D'aquesta manera, l'organisme s'estalvia molt de greix saturat i nombroses calories. El mateix passa amb el bacó.
  Salses. Les salses d'acompanyament s'han d'utilitzar en petites quantitats. Convé recordar que la maionesa aporta set vegades més calories que el quètxup o la salsa barbacoa, i la mostassa té el doble de sal que el quètxup.
  Patates fregides. Encara que protagonitzen una de les parelles més conegudes, el duo hamburguesa-patates fregides es pot i s'ha de trencar. Si la idea és comprar una ració a manera d'acompanyament de la carn, el millor és no demanar-ne i substituir-les per amanida. Però si es demanen patates fregides, convé triar la ració més petita.
  Refrescs. L'aigua és sempre la millor opció. Si, amb tot, es tria un refresc, és preferible prendre'n sempre la versió light perquè no aporta calories.