text: Temporada Alta acomiada una edició "estranya" amb més espectadors i menys ocupació - Diari de Girona
  Temporada Alta acomiada una edició "estranya" amb més espectadors i menys ocupació
  La sentència del Procés i l'increment del nombre de funcions programades hi ha incidit
  alba carmona girona 17.12.2019 | 11:39
  «Sopro», del director portuguès Tiago Rodrigues. DdG.
  «Sopro», del director portuguès Tiago Rodrigues.
  Temporada Alta acomiada "un festival francament estrany" per la "situació insostenible del país" amb més públic que els darrers anys però menys ocupació, segons el seu director, Salvador Sunyer. La 28a edició del festival ha comptabilitzat 53.086 espectadors -3.545 més que l'any passat- i que suposen un 89,21% d'ocupació (l'any passat eren un 94,4%).
  El motiu, segons Sunyer, és que l'afluència als espectacles ha estat marcada per la situació del país, sobretot durant l'octubre, coincidint amb la sentència del Procés, i la programació de més funcions que l'any passat. En total, s'han programat 243 funcions pels 95 espectacles programats enguany.
  Pel que fa al perfil dels compradors d'entrades, 7.177 han estat persones que ho feien per primera vegada i més d'una quarta part, el 25,88%, eren de fora de les comarques gironines. Sis de cada deu compradors eren dones i l'edat mitjana era de 43 anys (un menys que l'any passat). El 16,8% eren compradors menors de 30 anys, una xifra que el festival vol augmentar, ja que segons Sunyer, un dels grans reptes pels pròxims anys serà acostar el teatre als joves amb projectes com l'Artèria, que ha programat espectacles especialment per a menors de 30 anys, ja que considerar que el preu és l'únic que influeix en l'allunyament dels espectadors joves de les sales "seria un error".
  Pel que fa al balanç artístic de l'edició, Sunyer ha destacat que la realitat immediata també ha impregnat molts dels espectacles. Els protagonistes d'aquest any, ha destacat, són espectacles que parteixen dels clàssics per fer-ne lectures d'avui, com Macbettu, La mort i la primavera o O agora que demora; que plantegen la realitat política i social sense filtres, com Retour à Reims o Europa Bull; o que parlen de les persones i les seves condicions socials, com Sopro -el millor espectacle del festival, per Sunyer-, Kultur, Ostia o Suite TOC núm. 6.