text: Col·lecció: El Tinter, núm. 28
  ISBN: 978-84-95684-32-5
  El protagonista d'aquest llibre, Esteve Fibla Expósito (Alcanar, 1905), és una d'aquelles persones que es modelaren a si mateixes alhora que modelaven la societat que els condicionava. Milers de dones i homes com ell formaren a les files de les classes populars proletaritzades, però mai no es resignaren a diluir-se entre la massa. Foren anònims per a la història tot i que, paradoxalment, la història no existiria sense ells. Aquest llibre és un humil i emocionat reconeixement al seu pas per la vida i també un intent de treure'ls de l'anonimat fent públiques les seues misèries i els seus heroismes, però sobretot el fet d'haver-se enfrontat amb tanta generositat als genets de l'Apocalipsi a cavall d'una utopia per la qual sacrificaren família, béns, amistats, amors i la pròpia vida, amb el convenciment que, si no ells, els hereus de la seua generació podrien disfrutar d'un món millor i més just. Va valdre la pena? Nosaltres tenim la resposta.
  Esteve Fibla Expósito va néixer a Alcanar el 5 de setembre de 1905. Actualment, cec i sord, roman en un geriàtric d'Amposta. Als 96 anys, encara manté incòlume d'esperit rebet que el caracteritzà, tot i que l'isolament en què ha viscut els últims anys ha degradat profundament la seua capacitat motriu i psíquica. Primer, les contradiccions familiars l'allunyaren del seu poble, més tard la necessitat de sobreviure, després de la guerra i finalment la repressió posterior que destrossà per sempre més la seua vida familiar. El seu concepte de llibertat personal va convertir els llargs anys de la vellesa en una lluita contra l'amotllament a la disciplina de les residències i es convertí en un constant pelegrí entre Vinaròs, Vilafranca i Castelló, sempre amb el seu poble com a referent. El seu destí serà acabar el seu periple vital al geriàtric d'Amposta, allunyat del seu estimat i recordat Alcanar.