text: Fix you #Coldplay | Societat Anònima
  El món necessita històries i nosaltres necessitem les històries per entendre el món. És així de simple. I quan les històries són tan potents, aquest humil blogaire, necessita compartir-les. Sóc fan de Coldplay des de fa molts anys. I de totes les cançons de Coldplay hi ha una que em fa un enorme forat a l'ànima. Es tracta de "Fix you". Bàsicament tracta sobre aquells moments en els què ens sentim atrapats en el nostre destí quan, com diu la cançó, "tenim el que volem però no el que necessitem". També parla de que, quan estem fets una merda, sempre hi ha una espurna d'esperança. Potser plorem la pèrdua o la impossibilitat de reparar allò que s'ha espatllat. Però, això sí, segurament trobarem algú a prop que ens ajudi.
  Doncs bé, un pare mexicà amb un fill autista ha penjat un vídeo a YouTube que porta més d'un milió i mig de visites en vuit dies. I què es veu al vídeo? El nen autista, amb la dificultat que té per expressar emocions a causa del trastorn, trenca a plorar amb la seva (i també la meva) cançó favorita. Veure al pare abraçant el fill, el nen plorant d'emoció i escoltar la lletra quan diu "tears stream down your face. When you lose something you cannot replace" és quelcom que… no sé… m'ha foradat la petita capacitat que tinc per explicar coses. Vosaltres mateixos. Moltes vegades la bellesa es troba fora dels museus, dels llibres i, per descomptat, de la nostra incapacitat per gaudir dels meravellosos petits moments que bescanviem per coses molt menys importants.