text: "Liberté, Égalité et Fraternité", principis que decauen a França – EPIS Report
  "Je suis Samuel, je suis profe, je suis Charlie"
  El passat dia 16 d'octubre de 2020, a l'institut de secundària Bois d'Aulne, a Conflans-Sainte-Honorine, Érangy, un professor d'història va ser degollat per mans d'un seguidor radical musulmà. Els fets que van comportar el desenvolupament d' aquesta acció, van ser l'explicació a l'aula de temes sobre llibertat d'expressió i l'ensenyament d'unes caricatures de Mahoma.
  Samuel Paty, el professor degollat, va ser perseguit per un fidel de la religió musulmana en acabar la seva jornada laboral. L'agressor, pare d'un alumne, va ser abatut per la policia al intentar fugir. Aquest va difondre per les xarxes el missatge del mestre a l'aula segons allò que el seu fill li hauria explicat, i únicament va aconseguir crear odi entre persones d'ideologies diferents.
  Els ciutadans francesos no es van quedar de braços creuats davant d'aquest fet i desenes de milers de persones, es van manifestar a la ciutat de París, Lion, Toulousse entre d'altres. La frase que més es va repetir en aquestes trobades deia: "Je suis Samuel, je suis profe, je suis Charlie".
  Això no ha quedat aquí, ja que tretze dies desprès de l'assassinat del professor, s'ha comés un atac amb ganivet en mans d'un jove noi tunisià, emportant-se la vida de tres persones, a la basílica de Notre Dame de l'Assumpció de Niça.
  On han quedat els principis francesos, que representen al poble de França amb l'himne "Liberté, Égalité et Fraternité" dels quals ells es senten tan orgullosos? Podem veure com els ciutadans senten decepció, inclús por, per el que pot haver desencadenat la mort de Paty. Sempre han presumit d'una França lliure en tots els aspectes i en ple segle XXI, s'han adonat que no és així.
  Des del nostre punt de vista, creiem que ningú és tan liberal com es pensa i que tots tenim uns prejudicis que tot i que ens costi acceptar-ho hi són. Hem d'aprendre a respectar de debò els principis bàsics dels quals coneixem la pràctica però no la teoria i, tant a França com a la resta del món, saber que absolutament tots els habitants del país tenim els mateixos drets sense importar en què ens recolzem.