text: Estalvis que no foraden les estovalles (Albert Pla Nualart)
  Ahir parlava de la pressió de la publicitat. Volia dir, esclar, de la publicitat en castellà. Perquè aquest és el drama: els eslògans es pensen en castellà i després es mira que la traducció hi encaixi. I el català, ficat en aquest llit de Procust, en surt esguerrat. I avui ho vull lligar amb les caixes, aprofitant que estan d'actualitat. Les d'estalvis, vull dir. Sento sovint d'estalvi , però vull creure que la crisi no ha arribat a aquest extrem.