text: 3 fases per les quals pot passar un addicte i com estalviar-te arribar a alguna d'elles - Dr. Ramón Rovira
  Encara no vull deixar de consumir.
  Encara, és un adverbi que vol dir; fins a un moment determinat des de temps anterior.
  En efecte, deixaràs de consumir en algun moment determinat des de temps anterior, és a dir, hauràs començat a consumir en una data i ho deixessis en una altra, passat un temps.
  Però hi ha alguna cosa sobre el que no sé si has recapacitat:
  [Tweet "Com més temps passi, més difícil serà trencar l'encara no."][Tweet "Com més temps passi,menys capacitat tindràs de ser tu qui prengui la decisió."]
  La raó és senzilla d'entendre. Com més consumeixis, major tolerància oferirà el teu cos a la substància i més quantitat necessitaràs, amb el que augmentarà la probabilitat de convertir-te en un addicte.
  Aquesta "ruta minada", al marge de perillosa, serà progressiva, i al llarg d'ella passaràs per algunes fases que compartiran característiques comunes.
  La següent informació no pretén ser una descripció clínica de les etapes per les quals passa un addicte, si no un resum amb caràcter divulgatiu d'algunes fases que comparteixen certes característiques comunes quan una persona viu un procés d'aquest tipus.
  Les 3 fases per les quals podrà passar la teva addicció
  1- Començament
  Aquí va començar tot.
  Tal vegada ni t'acordes bé de com, perquè va ser progressiu, vas començar "tontejant" amb els porros, a beure més del compte els caps de setmana o pot ser que una substància et portés a l'altra.
  Potser era cosa de l'adolescència, segurament ho feia més gent al voltant teu i et semblava natural.
  En tot cas, en aquesta fase trobaràs els perquès, partint per descomptat del més bàsic; per què vaig començar a consumir?
  Aquesta fase és decisiva per dues raons.
  D'una banda, és el moment en el qual un consum abusiu, juntament amb la vulnerabilitat de la persona, poden llaurar el terreny perfecte perquè germini una addicció.
  I per una altra, perquè pot ser el moment en el qual les persones de la teva al voltant comencin a adonar-se que tens un problema, però tu no ho percebis d'aquesta forma.
  És l'etapa en la qual la família també pot estar adonant-se de l'existència d'aquest problema (encara que tal vegada no entenguin bé de què es tracta), però possiblement com més t'ho esmenten, més resistència oposaràs, i serà el cercle viciós que et porti a trigar més a adonar-te sobre el que en realitat et passa.
  2- Dubte
  Però el jo controlo, no és per a tant, no s'assabenten de res i altres frases que hauran ressonat durant molt temps en la teva ment, algun dia començaran a trontollar-se, i començaràs a dubtar.
  Sorgiran dues emocions, dos sentiments. Sorgirà l'ambivalència.
  D'una banda començaràs a adonar-te que tens un problema i vols solucionar-ho, però per una altra no estaràs segur de poder deixar el consum.
  Si segueixes consumint, començaràs a percebre que t'estàs auto destruint, i emergiran sentiments com la culpa.
  La família possiblement es mou en el desmanegat terreny de voler ajudar-te però no saber ben com, possiblement compartireu sentiments, ja que entre la ràbia i la desesperació, ells també se sentiran en algun moment culpables.
  3- Consciència
  I el dubte donarà pas a la plena, crua i reveladora consciència.
  Saps perfectament el problema que tens, i possiblement tractes d'ocultar-ho amb dubtós èxit, però en tot cas en el consum no queda gens de diversió o alegria, sinó tot el contrari.
  Un moment carregat de falses promeses afirmant que aquest consum serà l'últim, per adonar-te amargament que tu solament no pots deixar de consumir.
  En algun moment d'aquesta etapa, prendràs la decisió ferma de canviar, i curiosament és possible que la teva família cobri un pes rellevant a partir de llavors.
  Com deixar "d'avançar" fases
  De les fases anteriors segur que t'has adonat que les més resolutives, en la qual més poden canviar les coses, és l'última, la fase de la consciència.
  La consciència és l'art d'adonar-te de les coses, i com imaginaràs és una condició indispensable perquè percebis que tens un problema, i comencis a prendre decisions per solucionar-ho.
  En aquest cas, el més efectiu serà adonar-te (ser conscient) dels "senyals clau" que apareixen en cada fase.
  Potser no és la primera vegada que algú del teu entorn et diu que últimament t'estàs passant amb la beguda, o les teves amistats et recorden que cada vegada els veus menys, perquè et tires massa tardes fumant porros en el sofà.
  Aquests senyals, si ets capaç de percebre-les, t'ajudaran al fet que la consciència i la voluntat del canvi sorgeixin en qualsevol fase, sense haver d'esperar a un futur en el qual pot ser que sigui massa tarda.
  Pensa en el següent:
  Si et deixessis ajudar quan perceps que l'addicció és un problema, no es convertiria en un trastorn de la conducta tan greu.
  Per això, una altra clau que et portarà a evitar que l'addicció segueixi "rodant" i deixi de ser controlable, és demanar ajuda.
  Has vist que en totes les fases per les quals pot passar la teva addicció existeixen moments en els quals una mà s'estén, la qual cosa vol dir que sempre hi ha recursos al voltant als quals acudir, potser és el moment de fer ús d'ells.
  I a la família li tocarà acceptar que hi ha un membre d'ella que té un problema important, un trastorn biòpsicosocial, que no se soluciona amb recriminacions.
  Si la persona addicta sent l'acceptació dels seus sers estimats serà més fàcil iniciar un tractament recolzant-se en ells, i sentir-se protegit, tal vegada, després de molt temps.
  Si tens problemes d'addicció, el primer que has de fer és prendre consciència que tens un problema per deixar-te ajudar, i per exemple, accedir a veure un professional, que serà qui millor podrà ajudar-te.
  Pot ser que al principi segueixis pensant que en realitat no tens cap voluntat de deixar de consumir, pot ser que fins i tot hagis fet el pas simplement per les amenaces del teu entorn.
  En tot cas, si fas aquest pas, un professional podrà "obrir la cortina" perquè descobreixis "el truc", que en realitat és simple: sofreixes una malaltia, i la teva ment t'enganya reiteradament perquè consumeixis.
  La transformació, el miracle, arribarà amb el temps i l'abstinència, que serà el camí que et porti a un món sense droga. Aquest lloc saludable i equilibrat que tant enyores.