text: Les Guies britàniques eliminen la referència a Déu en la promesa | Perspectiva laica
  Les Guies britàniques eliminen la referència a Déu en la promesa
  Publicat el Juny 22, 2013 per joffrevillanueva
  L'Associació de Guies britànica ha decidit eliminar la referència a Déu en la seva promesa, una mesura que té una forta transcendència perquè es produeix en el país originari del moviment escolta i guia mundial.
  La promesa és un dels pilars d'aquest mètode pedagògic des dels seus orígens. Té un component iniciàtic i de compromís cívic únic, i constitueix un dels requisits indispensables per a formar part de les organitzacions mundials. És precisament pel seu fort caràcter simbòlic, que l'alusió a Déu com a font d'autoritat davant la qual prometre sempre ha estat una font de polèmiques. El mateix Baden Powell va redactar ja el 1912 la que es coneix com a Outlander Promise, que poden utilitzar aquells que no reconeixen cap autoritat divina i cap rei. Malauradament, aquesta fórmula ha estat permanentment amagada. Més endavant, el mateix Baden Powell va acceptar que se suprimís la referència a Déu en determinats països (Bèlgica, França, Holanda, Finlàndia, Luxemburg i l'antiga Txecoslovàquia) i que fos substituïda per alguna fórmula de l'estil "Alts ideals". Des d'aleshores, la WOSM (la branca masculina del moviment, i amb major component conservador) ha intentat evitar cap més excepció. En canvi la WAGGGS (la branca femenina, històricament més progressista) ha estat més oberta a que les organitzacions nacionals incorporessin modificacions.
  Ara, al Regne Unit, les Girls Scouts han modificat la seva promesa i han eliminat tota menció a Déu, que ha estat substituïda per "Ser fidel a mi mateix i desenvolupar les meves creences".
  La nova promesa és la següent.
  Resta encara la idea de les creences (beliefs), que es podria haver deixat en conviccions, o qualsevol altra fórmula menys tancada, però el canvi és significatiu. Un canvi com aquest no pot ser considerat una mera excepció, estem parlant de l'entitat més antiga, la original, creada el 1910, fundadora de la WAGGGS, que té la reina com a Patrona… O sigui que estem davant d'un fet històric.
  No deixa de ser curiosa aquesta alusió a la Reina, i jo diria que aquí hi ha un detall amagat que no és trivial. A l'anterior promesa les noies deien "To serve the Queen and my country" i ara diuen "To serve the Queen and my community". O sigui que potser hi ha un peatge comunitarista, perquè és molt més civil i abstracte el país que la comunitat. I ens podríem preguntar: quina és la comunitat d'una noia atea o agnòstica?
  Un altre element interessant és com les Girls Scouts presenten la nova promesa: com un exercici d'obertura de l'entitat a qualsevol persona que en vulgui formar part. Em sembla la millor manera d'explicar-ho. L'escoltisme és un moviment de clara aspiració universal, sempre ha volgut estar obert a tothom, i així és més possible.
  I dues conclusions finals: la primera, que l'escoltisme demostra una vegada més la seva capacitat d'adaptació als canvis socials. La segona, que el canvi social al que s'adapta és la continuada secularització que s'esdevé a la Gran Bretanya d'uns anys ençà, tal i com ja vaig comentar en una de les primeres entrades d'aquest blog.
  La pista m'ha arribat a través de la National Secular Society, que celebra la mesura.
  L'entrada va ser publicada el Educació, Gran Bretanya, Secularització i etiquetada Baden Powell, Escoltisme, Guide Association, Outlander Promise per joffrevillanueva. Guarda l'enllaç permanent.