text: Saballuts Digitals: Vic, diada de la Tripleta
  Plaça Major, 14 d'octubre del 2012
  * Colles convidades: Xics de Granollers i Saballuts (tot i que l'any vinent serem els amfitrions; l'altre, Xics; l'altre, Sagals; l'altre , altre cop naltros; l'altre... i així podríem estar mitja vida).
  * Colla amfitriona: Sagals d'Osona, que aquest cop no juguen als pica-piques, tot i que vam descobrir una xarcuteria (que no basar, ni badulaque) oberta en diumenge, i amb estrelles ben fresquetes a 0,75€ la llauna. Ara per ara, és la cervesa més econòmica de totes les places castelleres.
  * Castells realitzats: 2pd4, 4d7a, 4d8 (sense agulla, però doneu-nos temps), 5d7 (èpic, perquè per variar la tècnica es pren els castells de 7 a broma i estrena un munt de gent alhora -vegeu el 3d7 de Palau i solità-), pd6 (ole i ole!!!) i pd5 al balcó (amb permís de Sagals).
  * Peus desmuntats: cap ni un!!! Estem perdent tan nostrada tradició saballuda! Però no patiu, si comenceu a enyorar els peus desmuntats, tenim uns dignes candidats a la successió en Sagals! Primera ronda... peu desmuntat! Segona ronda... peu desmuntat! Segona ronda... peu desmuntat, altre cop!!! Una ronda, dos peus!!! Ens hem posat nostàlgics, recordant aquella actuació del XVIIIè aniversari a Passeig Manresa, en què vam desmuntar peu a totes tres rondes, una d'elles fins a 2 cops!!! Així va néixer la veu del poble: Pinyes demisión!!!! Xics no molen tant, perquè ho fan tot a la primera, sense desmuntar... i així no hi ha manera de fer cap contracrònica! Joerrr, per la propera actuació penseu de fer-ne alguna, ni que sigui per donar-nos peixet!!! L'eficiència fot cagar!
  * Apunts breus de la jornada:
  1. On és l'autocar tunejat? Volem vacil·lar d'autocar! Vinils de treure i posar, ja! Així anem amb la companyia que anem, sempre se'ns veurà arribar (i marxar, que la idea després de cada actuació és tornar a casa).
  2. Dels dos autocars que dúiem, el segon ha hagut de sortir més tard (com sempre, SD nàvem a l'autocar amb problemes; vegeu, sinó, Palau i Solità... again) perquè faltava l'acotxadora, que no trobava aparcament (d'acord, sí, era la mare de l'acotxadora qui no trobava aparcament, però dit així no fa tanta gràcia). Exigim places de pàrquing reservades per a la canalla! Bé, sí, per als cotxes dels pares de canalla...
  3. L'altre autocar, per fer temps mentre no arribàvem, ha decidit voltar d'una punta a l'altra de Vic (no hem acabat d'entendre del tot què coi ens explicava el Kevin sobre el primer autocar, així que ens ho inventarem). Es veu que han entrat en una rotonda que connectava amb un forat de cuc, i han anat a parar a una galàxia d'autovies i semàfors... i no sé què més de l'hiperespai. El cas és que han arribat els últims, que els del primer autocar ja érem a plaça fent el tallat d'abans d'enfaixar-se.
  4. Gravar la canalla quan és a l'ambulància després d'una caiguda, mereix una mort lenta, dolorosa i exemplar. No sabem què ens ha fet més ràbia, que gravés un menor d'edat sense permís dels pares, o que el paio fos tan morbós de gravar algú estirat a la llitera d'una ambulància.
  5. Insistirem un cop més que cal anihilar ("exterminar", per als de la LOGSE) totes les tablets, telèfons i altres merdes tecnològiques que són utilitzades com a càmeres, i que la gent, sàviament, decideix situar just davant de la càmera de SD. També optem per l'extermini d'aquelles famílies, que encara que simpàtiques, decideixen pujar-se el nen a coll i posar-se un cop, i un altre, i un altre... davant de la nostra càmera (i a qui hem hagut de dir un cop, i un altre, i un altre... si podien evitar de fer-nos l'existència impossible). Un punt positiu, però, per la fotògrafa de Sagals, que aquest cop ha comprès que oficials i no oficials podem conviure i fer d'aquest planeta, un lloc millor (Fins el dia que SD ens fem amb el poder mundial i comencem a aplicar la llei de Darwin per les males!! Juasjuass juassjuaaassaasss... Riure maquiavèlic, que feia temps que no fèiem, i que fa cagar de por).
  6. Què li va passar pel cap al Sr. Plegatín, perquè en baixar l'enxaneta del pilar de 6 (minuts 2:09 al 2:14), canviés les mans de darrere al costat, i viceversa? Es va confondre i pensava que anava de pilaner-lateral? Era un pacte secret amb el Segura per donar-li més èpica al pilar? (Xxxt, Jordi, si la carregada va bé i veiem que la gent no aplaudeix prou, la liem un poc i que així, la plaça es torni boja, vale?!!)
  7. Veure com una colla (encara que sigui la teva) fot un pilar al balcó fora de casa i sense que ho faci la colla autòctona... d'entrada fa pensar que són uns xulos i uns prepotents, i mereixen un mal de ventre. Per menys d'això, des de SD ja hauríem demanat l'afusellament d'algú: pixar a la cantonada d'un altre no té perdó.
  Després d'una dura tasca de periodisme d'investigació, però (bàsicament hem nat a preguntar-ho a un pilaner i aquest ens ha remès al cap de colla), hem sabut que s'havia promès a la Mariona, que si descarregava el pilar de 6, podria fer un pilar al balcó. I qualsevol li explica que no es fan pilars al balcó fora de casa! L'equip de canalla a vegades ha de fer l'impossible per aconseguir fer possibles alguns castells... I s'ha acabat demanat permís a Sagals per fer el pilar al balcó, i ells, molt amables, ens han deixat fer (perquè si discuteixes amb un boig, corres el perill que t'hi confonguin). I no hi ha vídeo perquè no hi comptàvem, i ja havíem replegat la càmera i el trípode (així com més de mitja colla, la faixa). Així que qui el vulgui veure, que se l'imagini!
  Pilars de comiat de Sagals i Xics
  Publicat per Gemma Martí i Lozano a 18:45
  NúriaBtz 15 d'octubre de 2012 a les 21:29
  Veig que el secret de la tècnica es va mantenir fins al final, si més no, envers els mitjans audiovisuals no oficials de la colla!!! Genial la reacció Gemma!!!
  Gemma Martí i Lozano 15 d'octubre de 2012 a les 21:38
  Ah, que tothom sabia això del pilar al balcó?!!! Cago'm dena, quin poc respecte! segur que la tècnica ens vol deixar en evidència per posar-nos pals a les rodes, de camí a la conquesta del món!!!! La reacció catalogada com a genial deduïm (i si no, ja ens ho farà saber algú) que és el fet d'emprenyar-nos quan algú fa un pilar al balcó on no li toca. Hi ha coses que no es poden perdonar ni quan és la pròpia colla...
  NúriaBtz 15 d'octubre de 2012 a les 21:42
  No no, si jo parlava del crit "és el pilar de siiiiiiiiis!!!!"
  Gemma Martí i Lozano 15 d'octubre de 2012 a les 22:44
  Gemma Martí i Lozano 15 d'octubre de 2012 a les 22:46
  Joerr... la meva pel·li molava més... He de dir, però, que part del meu crit venia del fet que gravava el pilar amb l'Aina Compromís a coll, i ja se sap que quan un parla amb la canalla, a vegades adopta un to bastant especialet (per no dir imbècil). I més quan proves de veure-ho tot des de la seva òptica: el papa puja al castell! En fi, sóc una incompresa... XD
  (No sé què he fet, que he esborrat el comentari i ara l'he hagut de tornar a escriure... En fi...)
  NúriaBtz 16 d'octubre de 2012 a les 11:57
  Si, si, estava clar, de fet la frase sencera era "algo" així com "és el pilar de siiiiis, el papa fa el pilar de siiiiis!!!!!", tot després d'un "Aïna no moguis això que si no el papa no surt a la tele!!!" Molt mones les dues!!!! M'encanta!!
  Gemma Martí i Lozano 16 d'octubre de 2012 a les 15:41
  Estem preparant el relleu generacional del SD. Aviat aconseguirem que entenguin que si mous el "palito", la tele fa figa! XD