text: DEMASAB: de juny 2015
  Amb aquest apartat volem donar a conèixer a la població la riquesa faunística que tenim a Sant Andreu de la Barca.
  Cada setmana es publicarà una fitxa on s'explicaran els caràcters morfològics i biològics de les espècies més comunes de mamífers, ocells, rèptils, amfibis i peixos que podem trobar al nostre municipi. No es seguirà un ordre, sinò que es barrejaran espècies i grups de forma aleatòria.
  A més també s'inclouran fotografies, sonogrames en els quals podrem sentir el so que emeten els animals i mapes de distribució, així com el seu estatus, abundància, distribució i tendència dins del terme de Sant Andreu de la Barca.
  L'ànec collverd
  Nom castellà: Ánade real o Ánade azulón
  Nom anglès: Mallard
  Nom francès: Canard colvert
  Parella d'ànecs collverds
  Classe: Ocells
  Ordre: Anseriformes
  Família: Anàtids
  50-70 cm de longitud, 735-1320 gr de pes, 75-100 cm d'envergadura. Sempre tenint en compte que el mascle ès més gran que la femella.
  Ànec gran, d'aspecte robust i pesant. Marcat dimorfisme sexual.
  El mascle destaca pel seu cap i coll de color verd fosc brillant, amb un collaret blanc que separa el pit de color marró fosc. L'esquena és gris marronosa i el ventre blanc, part posterior del cos negra amb la cua blanca, i amb dos rínxols característics. El bec groc i les potes taronges.
  La femella i els joves són de totalitats marronoses i ocràcies, molt críptics, amb el bec ataronjat. Ambdòs sexes mostren un mirallet blau brillant a les rèmiges secundàries (plomes exteriors de les ales), ben visible en vol.
  Existeixen diverses formes domèstiques.
  Gregari: viu en grups de nombre variable. En zones densament humanitzades es mostra confiat davant l'home, mentre que en ambients naturals fuig volant davant la seva presència.
  El mascle emet un sord i nasal "wruab", semblant a una granota, que repeteix dues o tres vegades (gravació superior). La femella un grall ràpid "cuac cuac cuac cuac...", que disminueix de to gradualment (gravació inferior).
  Molt generalista. Freqüenta zones humides de tota mena, com ara cursos lents de rius, maresmes, llacunes, embassaments i, fins i tot, basses artificials de reg i de parcs urbans.
  S'alimenta principalment de plantes aquàtiques, però també insectes, cucs, moluscs i peixos petits. També pastura herba a terra ferma.
  Durant el mes de febrer els mascles realitzen les seves exhibicions nupcials, caracteritzades per un complex ventall de postures, batecs d'ala, girs i sacsejades de cap, estirant el coll i colpejant l'aigua amb el bec, tot emetent xiulets i gralls.
  Ja formada la parella, la femella es dedica a condicionar el niu amb branquetes, fulles, arrels i molt plomissol.
  El niu el situen en una depressió amagada entre la vegetació palustre o un matoll, a vegades lluny de l'aigua.
  Pon entre 7 i 13 ous, de coloració que varia entre el blau, el verd o el crema. La incubació dura entre 27 i 28 dies. Els pollets neixen coberts de plomissol i ja són capaços de caminar, nedar i alimentar-se sols a les poques hores de nèixer, tot seguint de prop a la seva mare. Al cap d'uns 50-60 díes ja són capaços de volar.
  Durant el període reproductor els mascles adquireixen el plomatge d'eclipsi. Aquest plomatge té la funció de camuflar l'ocell mentre fa la muda, ja que al substituir totes les plomes de vol de cop, fa que sigui molt vulnerable al depredadors.
  Femella amb els pollets
  Mascle en eclipsi
  Es distribueix per gairebé tota la regió Holàrtica (Europa, Àsia i l'Amèrica del Nord), amb algunes poblacions al nord d'Àfrica. Existeixen poblacions introduïdes al sud-est d'Austràlia i a Nova Zelanda.
  A Catalunya és un resident molt comú a tot el territori. Hi ha una aportació de migrants i hivernants que varía segons la cruesa dels hiverns.
  Distribució mundial.
  Sedentari en verd, estival en groc i hivernant en blau.
  Abundància a Catalunya durant el període reproductor.
  Abundància a Catalunya durant el període hivernal
  Segons la regió del món on es trobi, presenta un comportament migratori molt variable. Les poblacions del nord i centre d'Europa, així com les siberianes, realitzen moviments migratoris de llarga distància, mentre que les del sud i oest d'Europa esdevénen sedentàries, tot i que poden realitzar desplaçaments dispersius de curta distància si les condicions ambientals són desfavorables.
  Estatus i distribució a Sant Andreu de la Barca:
  Resident comú. A l'hivern la seva població augmenta de forma variable segons els anys.
  Es distribueix principalment pel riu Llobregat, on hi ha una població reproductora d'unes 4-6 parelles dins del nostre terme municipal.
  Hi ha observacions puntuals en altres zones, com ara la riera del Palau, la bassa contra incendis del serrat d'en Canals i el petit aiguamoll de la font de Can Canals ("Fuente de la Rana").
  La seva població al riu Llobregat ha davallat lleugerament des que es va acondicionar el camí que voreja el riu, degut a una major presència de vianants.
  Àrea de distribució de l'ànec collverd a Sant Andreu de la Barca
  En verd aparició de forma habitual
  En taronja aparició de forma ocasional
  Publicat per DEMASAB a 6:20 Cap comentari:
  Etiquetes de comentaris: Fauna santandreuenca
  MUNTANYES MALMESES a Sant Andreu de la Barca.
  Al col·lectiu per a la Defensa del Medi Ambient de la Barca,
  DEMASAB, li preocupen els espais naturals que s'estan fent malbé a causa de la circulació de motos camp a travès per les muntanyes. Per dita raó hem estat realitzant fotografies, juntament amb un escrit que hem lliurat a l'Ajuntament, demanant solucions.
  La fotografia mostra com les motos circulen fent salts camp a través. Aquests actes malmeten el sòl, generant por als vianants, destruint la flora i foragitant la fauna autòctona.
  MUNTANYES MALMESES a Sant Andreu de la Barca
  En aquesta fotografia s'observen clarament les escletxes que es formen a terra, provocant un risc de caiguda per als vianants i d'erosió del sòl. Les pluges torrencials agreugen aquesta erosió.
  Espais naturals malmesos a Sant Andreu de la Barca
  Qualsevol persona mínimament sensibilitzada sap que el bosc és l'hàbitat de molta fauna. La circulació de vehicles fóra pista pot afectar les poblacions d'animals salvatges, especialment en períodes en els quals aquests esdevenen més sensibles, com ara l'època reproductora.
  Escletxes i més escletxes a les nostres muntanyes. A on es vol arribar...?
  Escletxa de molta fondària, d'aproximadament un metre.
  Situació crítica al bosc: si volem gaudir del bosc, i que els arbres ens aportin oxigen per combatre la contaminació atmosfèrica. Cal tenir-ne cura per millorar la nostra qualitat de vida.