text: Catalunya, terra de curiositats | NacióDigital
  Catalunya, terra de curiositats
  La 'Guia xafardera de Catalunya' d'Anna-Priscila Magriñà recull 78 aspectes xocants, insòlits, simpàtics, anecdòtics i algun d'inquietant del país
  per Jordi Palmer , 23 de desembre de 2012 a les 11:15 |
  S'amaga el sant grial a Montserrat? Els nazis s'ho pensàven. Foto: Josep Maria Costa
  Rebuscar en aquells aspectes més insòlits i xocants de la història i la societat catalanes ha estat la feina de formigueta que ha portat Anna-Priscila Magriñà (Reus, 1983) a publicar la 'Guia xafardera de Catalunya' (Angle Editorial, 2012), un recull de 78 curiositats que conformen l'altra cara de la història de Catalunya, aquella més desconeguda i fins i tot anecdòtica però que esdevé complement necessari de la història més acadèmia.
  L'autora, que ja va acumular experiència publicant el 2010 en coautoria '1001 curiositats de Barcelona', intenta sorprendre ara el lector amb breus relats sobre aspectes sovint poc coneguts, com el fet que els nazis -amb Himmler al capdavant- van buscar el sant grial a la muntanya de Montserrat, que el primer manual eròtic europeu es va escriure en català, que a la Cerdanya es feien els millors pernils de l'època romana, que el burro català va tenir un paper destacat en la conquesta de l'oest nord-americà o que els bolquers del Nen Jesús es van perdre durant la Guerra Civil quan un misteriós personatge va retirar la relíquia del Banc d'Espanya, on estava custodiada per motius de seguretat. Un misteriós personatge, per cert, que per poder endur-se els bolquers es va identificar com a militant d'Esquerra Republicana de Catalunya...
  Més exemples, des de la invenció dels calçots fins a la adaptació d'una cançó eròtica en l'himne nacional, passant per l'addicció a la morfina de Santiago Rusiñol, la importància revolucionària de la barretina o el fet que el fundador de Moulin Rouge fos terrassenc i que en aquell mateix local parisenc aconseguís fama internacional Joseph Pujol, marsellès de pares maratonins, gràcies a la seva singular interpretació de 'La marsellesa' i altres cançons a base de tirar-se pets. I així fins a 78.
  Magriñà recull doncs diversos aspectes de la història però també de la societat, la gastronomia i les relacions humanes, insistint sempre en l'aspecte sorprenent i insòlit i alhora assegurant, amb una prosa àgil i amarada de sentit de l'humor, la complicitat del lector, que sabrà trobar en aquest llibre el contrapunt d'una història massa oficial, massa acadèmica i sovint, massa derrotista.
  Cultura, catalunya, xafardera, guia xafardera de Catalunya, Guia xafardera de Catalunya
  Per Anònim el 24 de desembre de 2012 a les 11:35
  Àlex, primera que xafarder és tan correcte com tafaner i segona que no volen dir el mateix ni de lluny. I segona, si sabessis una mica del que parles, sabries que el castellà "chafardero", on no existeix "chafardear", ve precisament del català "xafarder". I ara vés a cremar unes quantes biblioteques. xafardejar v. intr. [LC] Algú, fer, més o menys malèvolament, objecte de conversa el que sap o creu saber, el que pensa, el que ha sentit a dir, de la vida i dels fets de la gent. tafanejar 1 v. intr. [LC] Algú, exercir la seva curiositat en coses que no li importen, en afers d'altri. Passa l'estona tafanejant. 2 tr. [LC] Algú, exercir la seva curiositat (en coses que no li importen, en afers d'altri). Què tafanegeu, aquí? chafardero, ra. (Del cat. xafarder). 1. adj. Chismoso, cotilla. U. t. c. s.
  Per Àlex el 23 de desembre de 2012 a les 17:13
  És "tafanera", no "xafardera".
  PER QUÉ ELS POLITICS JA NO BAN MAI A MONTSERRAT
  Per Josep Pages Canaleta Cardedeu el 23 de desembre de 2012 a les 16:43
  Per qué tan parlar de Referèndum de Independencia hi no beix a cap partit politic fer cap trobara AL MONASTIR DE MONTSERRAT Simbol més gran del nostra Catalanisme Simbol de Catalunya i els catalans he ELS Fa Vergonya anar a MONTSERRAT ara als nostres covards politics he .
  Per Joan de la terra el 23 de desembre de 2012 a les 12:57
  Si creus que la llengua es quelcom vital per a la nostra subsistencia us recomano llegir aquest breu artícle: http://boxedpress.com/