text: Temporada 1948 - 1949
  LA TÀCTICA WM
  La temporada 1948-49 el Figueres estrena un nou president. Es tracta de Miquel Macau, delegat de la Tabacalera. El Figueres tenia aleshores 600 socis, l'equip va costar 90.000 pessetes i el dèficit a final d'any fou de 40.000. Per salvar la situació econòmica es van preparar unes aportacions econòmiques entre l'afició, mentre que un directiu manifestava que "és l'afició la que ha de salvar el club, perquè es absurd esperar que siguin uns pocs senyors que ho facin".
  La temporada fou llarga ja que la Federació, contra la demanda de la majoria dels equips regionals, va ampliar el grup fins a vint equips, ja que s'hi van acumular a cinc de descens de la Tercera Divisió Nacional. L'entrenador era el comandant militar Garai. El Figueres va fer alguns resultats bons: 7 a 2 contra el Valls, 8 a 1 amb el Sans, 1 a 5 al camp del Vic, 1 a 4 al de l'Europa... però les victòries es barrejaren amb les derrotes i al final de temporada es classificà en vuitena posició; fou l'únic club provincial que aconseguí mantenir la categoria. El altres hagueren de jugar la promoció. Coincidint amb el partit contra la Bisbal es van publicar en aquella població uns cartells anunciant que el Figueres era un equip marruller i agressiu.
  Això va comportar una protesta de la Junta Directiva del Figueres a la qual va contestar la de la Bisbal demanant disculpes i fent vots per la continuïtat dels llaços d'amistat entre els dos clubs. Hi hagué dos amistosos finals: Figueres-Barcelona B (1 a 4) i Figueres-Girona (4 a 3).
  L'equip estava format bàsicament per Carberol, Echezarreta, Jacomet, Fabregó, Vilagran, Padilla, Colomer, Vilar, Pagès, Tubau, Pérez i Garriga.Però a tres mesos del final es fitxaren dos jugadors professionals: Martín, de 24 anys, procedent del Burgos, i González, de 27 anys, de l'Hércules. Per primera vegada hi havia jugadors que no feien altra cosa que entrenar-se, passejar-se o descansar a l'Hotel Espanya, on estaven allotjats amb totes les despeses pagades pel club. Havia arribat el professionalisme total.
  A final de temporada el Figueres havia jugat 38 partits, amb 18 victòries, 4 empats, 16 derrotes i 91 gols a favor i 68 en contra.
  L'estiu de 1948 es va fundar a Figueres un equip que portava el nom d'Uspeac, que volia dir unió sportiva plan estudiantil ajuda al cos, nodrit sobretot per estudiants i que tenia la seu al Cafè Continental. Aquest equip va implantar a Figueres i comarca la nova tàctica futbolística imposada per la Reial Societat, anomenada WM perque es jugava amb un porter, tres defenses, dos mitjos, dos interiors i tres davanters. Això que semblava anecdòtic fou l'inici de les tàctiques modernes, que van frenar totalment les golejades anteriors. Es jugava a la defensa i al contraatac. Un directiu del Figueres va manifestar que aquesta tàctica "només la podien jugar els grans equips,amb jugadors molt bons. El Figueres jugarà la tàctica clàssica del nostre futbol", és a dir el porter, dos defenses, tres mitjos i cinc davanters. L'Uspeac va tenir força èxits amb diversos amistotos per la comarca i la nova tàctica es va anar implantant i fou la fi d'alguns jugadors clàssics que no van saber adaptar-se al nou sistema.
  De l'Uspeac van sortir el següents jugadors pel primer equip de la Unió Esportiva Figueres: Valles, Buscató, Laboria, Valls i Coll.