text: El kayak a Andorra: 2014.10.25 - Un mati navegant per Llançà
  Palejant i saludant als pagaies
  He arribat d'hora, molt d'hora a Llançà i desprès de fer un moç he anat cap a la platja. A Llançà hi eren una bona colla de pagaies, alguns amb "palillos" i d'altres amb pala "com deu mana", sempre m'ha sorprès molt favorablement la falera dels Pagaies per la tècnica i per la recerca de bons monitors.
  A Andorra ha quedat gent del club treballant per el club a la fira, se que ho faran molt bé, per jo no hi serè. Aquest punt m'entisteix, pero per contra m'era complicat cancel·lar coses a les que ja m'havia compromes.
  Aquesta foto que veieu aquí la he tret del FaceBook del club, i és per retrels un homenatge a la gent que silenciosament treballa pel club.
  A la platja m'he trobat a en Jose, m'ha comentat que esta una mica "tocat", però que esta treballant força pel "SYMPO", encara que no m'ho hagués dit això jo ja ho sabia, en Jose sempre es mou pel caiac, i jo ja estic esperant el butlletí. També s'acosta en Rai que esta fent de monitor després de la seva aventura per Alaska, un "crac" aquest Rai.
  Després de la xarradeta amb en Pau, m'entero que en Francesc està a l'aigua, m'alegro molt per ell, ara també tinc ganes de veure a l'Angels, si puc baixaré un dia d'aquests a Sitges per veure-la. Un dia de bones noticies avui.
  Jo agafo el meu caiac i m'en vaig a l'aigua. Les meves primers sensacions son estranyes, és la primera vegada en molt temps que agafo un caiac de mes de 4 metres, i us puc assegurar que no és el mateix. El casc d'un caiac d'eslalom és arrodonit, i el d'aquest caiac és casi pla, això fa que les transicions en el canteig siguin una mica brusques, i malgrat tenir molt "rocker", el joc amb el plat no és tan fàcil, be que no es un caiac de riu.
  Quan ja porto palejant una estona m'acosto a la gent de Pagaia que esta fent el clínic amb el "palillo" i allí veig molta gent coneguda. La Dominique també hi és i quan li pregunto que fa palejant amb el palillo una mica mes i m'esquitxa, no entenc a les dones!. A veure palistes, es veritat o no que la pala esquimal o groenlandesa és també coneguda com "palillo" i els palistes son "palilleros" i "palilleres"?
  Desprès d'aques ensurt marxo cap una zona mes tranquil·la, hi han mes onades i menys Dominiques, per tant els perills es redueixen. Allà veig a l'Artur i el Carles, equipats amb trage sec que s'entretenen en ratllar els caiacs sobre les pedres, mentre la resta dels companys de clínic s'ho miren i aprenen, la veritat és que m'ha costat reconèixer l'Artur vestit d'aquella manera, a en Carles ja el tinc mes vist amb aquesta fasenomia.
  Ja és hora de dinar hi ha gana i els pagaia han de marxar a Cala Tavallera a fer nit. Jo hem sento a dinar amb ells i faig una cervesa que em paga en Carles, tot esperant a en Grumpy.
  En Grumpy arriba a quarts de tres, i anem a veure a l'Oriol de SK, recollim el caiac doble i el carreguem.
  Els Pagaia ja esta estibant els caiacs, i en Jose em retorna les eines que li he deixat per fer una reparació al caiac d'en Xavi.
  Son les quatre de la tarde quan en Grumpy i jo marxem, ens queda mes mar per palejar i mes fútbol per patir.
  Publicat per Grup de Kayak a Andorra a 17:28
  Etiquetes de comentaris: caiac, Caiac de mar a Llançà, kayak de mar en Llançà, Navegant amb Pagaies, sortida al riu