text: Poden pensar les màquines? - Ara.cat
  30/04/2012 9:08
  Batlestar Galàctica, i el seu spin off Caprica, és una excel·lent sèrie de ciència ficció que reflexiona sobre la intel·ligència de les màquines i la naturalesa humana. Molt recomanable.
  lluís valera
  un conjunt de miriades de minúscules màquines mol.leculars pensen (sigui el que sigui pensar), i els anomenem humans.A més, ben pensat, qui diu que el macromón(en el qual jo hi ficaria la consciència-sigui algoritmica o sigui cuántica,la seva naturalesa) no és altra cosa que una mera experiencia(compte, dic experiencia, no aparença, i aclaro això per fugir del sol.lipsisme) dels nostres sentits.?. En el micromón, el pixel.lat subatòmic fa pensar en aixó.
  25/04/2012 21:37
  Tramposillo!
  Però tot i així… com esbrinar si han aconseguit fer-ho? Li ho podriem preguntar a en HAL
  Daniel, deixem fer una trampa tautològica: "pensar" és fer-ho a la manera com ho fem els humans
  Respecte de si caldrà esperar segles o anys (jo, ho confesso, no tinc cap pressa) recorda que la millor obra de ciència ficció –en la meva modesta i particular opinió– ho situava en el 2001.
  Segles? Uix. Jo també estic "una mica" influenciat pel mestre Asimov, però diria que no hem de parlar de segles sinò només d'anys. I no masses (digues-me optimista)
  No se si influenciat per l'Asimov, penso que en uns segles si existiran robots capaços de comprendre els humans.
  No puc deixar de recomanar la pelicula de Steven Spielberg "IA (Inteligència Artificial)" per si algú no la vist val molt la pena! (encara no e vist Eva)
  En literatura la sèrie dels robots de l' Isaac Asimov.. simplement fascinant! (i tota la "saga fundació") a la vikipedia hi a el ordre de lectura (llàstima que no han traduït els títols ¿?).
  Una conferència del creador del captcha explicant el funcionament del seu invent:
  http://goo.gl/EhtlK
  Carquinyol. Definir elprocés "pensar" és on hi ha el problema. O un dels principals problemes. Segons la definiicó que agafem tindrem unes conclusions o altres. Però fins i tot definir-ho resulta complicat. És d'aquelles coses que experimentem, però que costa definir.
  Roger. No tinc tant clar que siguin dos temes diferents el de pensar i lel de la onsciencia. però pot ser interessant comparar–ho enlloc de amb màquines amb animals. Pensa un gos? I un escarbat? I tenen consciència? En tot cas, el problema es el mateix que amb les màquines: De quina manera ho podriem esbrinar si pensen i si tenen consciencia? No és gens fàcil.
  Brian. Si que és un exercici intel·lectual interessant, però amaga molta més tela de la que sembla. per exemple, tu dius que "…fem coses que les màquines no poden fer: pensar, ser autoconsciènts…" però en realitat, en base a qué arribes a aquesta conclusió? Si una màquina pensés… de quina manera podries saber-ho? El suport ot ser neuronal o de silici, però això es com tenir rodes metàl·liques o cames orgàniques. Amb els dos sistemes pots aconseguir el moviment, ja que el moviment és el resutlat de l'activitat de les rodes o les cames. Igual els pensmaents son el resultat de l'activit de les neurones o dels xips. Per tant, la base en la que es fonamenti no ens serveix per acceptar o descartar el fet que pensin o no.
  I apriofitant les teves paraules,pot resultar important, ja que si les màquines arriben a pensar, potser et faran cas i començaran a pensar "…com en poden treure profit per augmentar el seu benestar i temps lliure"
  És un repte tecnològic i intelectual –un divertmento, si m'apureu– però ¿té sentit? Les màquines (a base de chips de silici) fan coses que nosaltres no podem fer; nosaltres (a base de ADN) fem coses que les màquines no poden fer: pensar, ser autoconsciènts i reproduirnos fàcilment. Té més lògica veure com en podem treure profit per augmentar el nostre benestar i temps lliure –cosa que no acabem de aconseguir– que especular sobre si podem crear vida artficial. Amb lo fàcil que és crearla de forma natural!
  Jo crec que ja pensen les màquines. En certa manera. Tot i que és un camp que sóc conscient que hi tinc molts buits, el meu raonament és fonamenta en l'observació de primats. Sovint diem que pensen. Alguns els hem entrenat per comunicar-se i hem vist que tenen consciència d'ells mateixos. Altres ja havien après a emprar eines simples per alimentar-se (pedres, bastonets…). De manera que diem que pensen. Però en realitat no han adquirit tots els trets que tenim els humans! Hi ha màquines i programes que tenen alguns trets que els permeten pensaments "simples". Perquè ho hauríem de descartat? Perquè no s'assemblen a nosaltres? Perquè no són ens biològics? Potser encara no tinguin consciència de sí mateixos, o potser sí, però no es comporten sota les lleis de selecció natural i no els entenem prou com per adonar-nos que pensen. Tot això és absolutament hipotètic, però una perspectiva que m'atrau.
  I el tema de la consciència… deixa'l anar!
  Per cert, heu jugat al Singularity? És un joc senzill que encarnes una singularitat informàtica que pren consciència de sí mateixa i ha de sobreviure abans que els humans malvats l'eliminin per por. Per passar una estoneta d'avorriment, entretingut.
  25/04/2012 7:47
  Company, que tu ets 'un màquina' del planeta Raticulín és cosa ben sabuda, passis o no el test de Turing….
  … i parlant del test (i aquí bé l'acudit dolent) jo sempre he pensat que per a poder presentar-seva un càrrec polític hauria de ser obligatori passar-ho, ens estalviaríem molts ensurts.
  La qüestió de tot és definir estrictament el procés 'pensar' de forma lògica, i quan ho comences a fer vas veient, per exemple, que el procés que segueix un expert enfront un determinat problema i el que fa una màquina cada vegada s'assemblen més.
  I parlant dels captchas, només comentar que, si t'hi fixes, cada x temps es canvia el mètode perquè apareixen programes que són capaços de superar-los…