text: "La crisi del coronavirus podria ser un punt de convergència entre la civilització occidental i l'oriental"
  Jian Sun, graduat en Economia per la UPF i impulsor d'un grup d'estudiants i Alumni de la nostra Universitat i de centres adscrits a la UPF a la Xina
  Nom i cognoms: Jian Sun (孙剑)
  Lloc i any de naixement: Karamay (Xinjiang, Xina), 1990
  Formació: graduat en Economia (2013) per la UPF i màster en Comerç Exterior d'ESCI-UPF (2016)
  Lloc de residència actual: Pequín (Xina)
  Vinculació laboral: Oficina Econòmica i Comercial d'Espanya a Pequín
  Interessos: viatges, música, moda, esports
  La vida de Jian Sun ha transcorregut entre dos mons, sobre els quals ha girat la seva trajectòria: la Xina, el seu país natal i on va retornar fa quatre anys, i Catalunya i Barcelona, la ciutat que l'ha vist créixer i en la qual ha desenvolupat els seus estudis. Format en l'àmbit de l'economia i el comerç exterior, el seu objectiu és esdevenir un pont de referència en el comerç bilateral entre aquestes dues cultures tan diferents, però que cada dia mostren més punts de connexió.
  Com has viscut personalment la crisi del coronavirus? T'ha afectat laboralment?
  Sí que em va afectar. Treballava des de casa,només sortia al carrer per anar al supermercat. La meva activitat diària estava molt restringida; hi havia controls a cada entrada de l'edifici. La gent també estava molt espantada, ja que a la Xina hi va haver un antecedent l'any 2003, amb el SARS. En general, la gent xinesa es va prendre aquella epidèmia molt seriosament, i encara no s'havia abaixat la guàrdia, per si de cas.
  Has vist moltes diferències entre la gestió de l'epidèmia que ha fet el govern xinès i la que s'ha fet a Espanya i a Europa en general?
  Cada país és conscient que hi ha diferències, degut a la seva mentalitat. Hi ha unes directrius globals recomanades per l'OMS i, al final, l'objectiu comú és el mateix: lluitar contra el virus i garantir la salut pública. Després, cada país ho gestiona a la seva manera. Fins i tot dins de la Xina, mentre que a escala estatal es controla el flux migratori, cada comunitat residencial posa diferents normes de sortida i d'entrada: algunes comunitats només deixen entrar persones prèviament registrades, altres concedeixen permisos en forma d'un carnet amb foto i dades personals, o hi ha comunitats que directament no deixen entrar sense un comprovant mèdic.
  Aquesta crisi pot marcar un abans i un després en l'economia, la política i les relacions internacionals?
  Serà un tema de debat de cara als propers anys. La crisi ha demostrat la importància de la Xina, que representa un 19,24% en l'economia global, segons les últimes xifres del Banc Mundial. En altres paraules, de cada cinc contribucions, una ve de la Xina. D'altra banda, els Estats Units probablement estan perdent el seu protagonisme de ser la primera potència mundial; però han tornat a demostrar la seva influència en el tipus de canvi, en el preu del petroli i en el clar paper de la Reserva Federal (FED).
  Aquesta crisi podria ser un punt de convergència entre la civilització occidental i l'oriental i ajudar a disminuir el desconeixement i els malentesos entre elles. La convergència també servirà com a punt de reflexió per a diferents doctrines morals i polítiques que existeixen avui dia al món, i per al que més afecta Catalunya i Espanya: el paper de la Unió Europea.
  Aquesta lliçó ens permetrà recordar que els éssers humans som vulnerables davant de les amenaces externes (no les que sorgeixen entre nosaltres, que serien amenaces internes), i això probablement augmentarà la despesa en l'àmbit sanitari en relació amb altres despeses, com per exemple, la militar.
  "Aquesta lliçó ens permetrà recordar que els éssers humans som vulnerables davant de les amenaces externes"
  Quina és la teva ocupació laboral i quines són les teves tasques habituals?
  Actualment, estic treballant en l'àmbit de la internacionalització, concretament de les empreses espanyoles cap a la Xina. La meva tasca principal és respondre les consultes de les empreses, des de com accedir al mercat xinès fins a com poden expandir-se un cop ja es troben dins de la Xina. També m'ocupo de la recerca de possibles clients dins d'una regió concreta o de tota la Xina, depèn del cas de l'empresa que contracti el servei.
  Les empreses d'Espanya i de Catalunya cada cop tenen més en compte el mercat i el talent xinès?
  Estic segur que cada vegada hi ha més empreses que estan tenint en compte el talent d'altres cultures per poder expandir-se internacionalment, i si ens centrem en la Xina, és clarament el futur de moltes empreses. Això és així gràcies a la demanda d'aquest país oriental i també a la seva contribució com una de les potències mundials. Els dos-cents anys de la revolució industrial per a la Xina van ser quaranta, i ja ha començat la seva transició cap a un país d'economia avançada, fins que sorgeixi un altre país emergent, que serà probablement l'Índia, més que el Brasil.
  "La Xina és clarament el futur de moltes empreses"
  I a la inversa, quina consideració tenen a la Xina dels productes i els serveis de casa nostra?
  Els xinesos sempre han apreciat els productes i els serveis importats, per exemple, els productes de consum com la moda, material per a la construcció i la ceràmica, gràcies al prestigi dels arquitectes i dissenyadors; després ve el turisme i la gastronomia mediterrània. Tot compta i, a poc a poc, ens anem apropant amb moltes coses més.
  Què t'ha portat actualment a viure i a treballar a la Xina?
  Sóc d'origen xinès, sempre he tingut aquesta curiositat sobre les meves arrels i per això vaig decidir apropar-m'hi i viure aquesta experiència a la Xina. Primer vaig estar a Xangai i ara estic a Pequín.
  Al llarg de la teva vida has tingut un peu a la Xina i l'altre a Catalunya. Com has viscut aquesta situació?
  Al principi, quan vaig arribar a Catalunya, a l'edat de 12 anys, vaig tenir complicacions per adaptar-m'hi, sobretot pel que fa al tema lingüístic. Però com que era petit i gràcies a la bona recepció dels companys que vaig anar coneixent, vaig poder sortir d'aquell sofriment que sentia com a nen en no poder comunicar-me amb els altres. Durant la meva adolescència sempre vaig intentar anivellar les dues educacions, l'educació per part dels meus pares i l'educació que em feia créixer fora de casa. Va ser un constant anar i tornar entre aquestes dues cultures, la materna i la del lloc on m'he criat.
  I aquesta és la particularitat que vaig notar en mi, i que vaig decidir posar a la pràctica després d'acabar l'etapa universitària: primer vaig estar treballant en temes logístics entre la Xina i Espanya; després vaig contribuir en la internacionalització d'una companyia joiera a la Xina, i a la inversa, vaig ajudar una empresa xinesa a expandir-se a Espanya; i ara, des de la Xina, continuo vinculat a l'àmbit de la internacionalització. Per això, espero que algun dia podré ser un pont de referència en el comerç bilateral.
  "Espero que algun dia podré ser un pont de referència en el comerç bilateral"
  Culturalment, la Xina i Catalunya i Europa en general encara són dos mons molt distanciats, o cada dia es van apropant més?
  Cada vegada hi ha més entesa gràcies a la gent que ha estat a la Xina i a la veu dels immigrants que arriben de la Xina; tot això ens ha apropat més. Catalunya està ben connectada amb la Xina gràcies als Jocs Olímpics, Gaudí i la mateixa Ciutat Comtal, i també hi ha una comunitat catalana a la Xina. Al final, hem d'estar agraïts de la nostra història i pensar que la unió fa la força. Espero que Europa abandoni el seu etnocentrisme i escepticisme oriental, que canviï fermament la seva direcció i que accepti la independència d'Amèrica, que ja va fer prou mal a aquesta Europa envellida.
  "Espero que Europa abandoni el seu etnocentrisme i escepticisme oriental"
  Com es va crear el grup d'estudiants i Alumni de la UPF i de centres adscrits de la Universitat d'origen xinès?, què t'hi va portar i quin és el seu objectiu?
  Va ser una idea que va sorgir fa vuit anys, arran d'una iniciativa dels estudiants d'origen xinès que hi havia en aquell moment i la necessitat d'estar al dia de les coses que passen a la Pompeu. Una noia, la Qianwen, va crear el grup d'amics a la xarxa social WeChat i després vam aprofitar-ho per afegir-hi més estudiants i graduats xinesos de la UPF (segona generació d'immigrants o vinguts de la Xina). Vaig poder conèixer molta gent i fer créixer aquest grup, i ara ja tenim més de 500 Alumni UPF i de centres adscrits i estudiants xinesos, i la xifra augmenta.
  Quin perfil té la gent que forma part del grup? Quins són els temes que hi tracteu i quin tipus d'interacció teniu?
  El perfil dels membres del grup és molt variat: hi ha estudiants de nou accés que parlen de les coses de la Universitat, Alumni UPF i de centres adscrits (de grau, de màster i de doctorat) que publiquen ofertes laborals, o gent que fa trobades per conèixer-se entre ells. Per exemple, l'arribada del coronavirus a Espanya va ser un tema molt actiu dins del xat i va ser un lloc per compartir informacions del confinament, cancel·lació de viatges, etc. Al final, també s'ha convertit en una eina per trobar gent vinculada a la UPF a la Xina; sempre és bo saber on hi ha gent de la Pompeu.
  "El grup s'ha convertit en una eina per trobar gent vinculada a la UPF a la Xina; sempre és bo saber on hi ha gent de la Pompeu"
  Quins records guardes del teu pas per la UPF?
  Pensant retrospectivament, tots són bons moments, com les trobades amb els companys al bar del campus, el dinar a la gespa de l'edifici 13 i també l'associació estudiantil AIESEC, una organització que em va obrir al món. D'altra banda, hi havia moments difícils, com l'exigència dels treballs setmanals, la preparació per als exàmens finals o un exercici de macroeconomia o d'econometria que no sortia mai.
  Com es pot potenciar la internacionalització dels estudiants des de la Universitat?
  Crec que la Pompeu sempre ha dedicat recursos per tal que la Universitat tingui reconeixement i prestigi a escala internacional, tant a través dels intercanvis d'estudiants, el programa Erasmus, la recepció d'estudiants i professorat internacionals, com en la participació en convocatòries i publicacions acadèmiques. El que és important és obrir la ment dels estudiants per afrontar aquest món globalitzat.
  "El que és important és obrir la ment dels estudiants per afrontar aquest món globalitzat"
  Quines perspectives de futur tens? Penses tornar aviat a Catalunya?
  No tinc pensat encara tornar a Barcelona aviat perquè, avui en dia, el poder adquisitiu i el mercat estan a la Xina, i viure aquí em permetrà tenir informació de primera mà. Així que em quedaré uns anys més i ja veurem què faig d'aquí a un temps. Qualsevol persona que tingui interès en la Xina, que no dubti a contactar amb mi, perquè serà un plaer.