text: Galetes sablée d'avellanes – La cuina de casa
  Qui es pot resistir a una mossegada cruixent d'avellana i mantega? M'encanta la massa sablée, amb la textura arenosa i trencadissa que es fon a la boca… com la d'aquestes galetes que vaig portar ahir a la feina per enganyar la gana d'abans de dinar:
  La massa sablée és una de les més versàtils que hi ha, és ideal com a base de tartes, per fer galetes o fins i tot com un toping cruixent. A més, canviant una part de la farina per fruits secs, obtens una massa enriquida amb un sabor exquisit.
  Aquestes galetes vaig triar fer-les amb avellanes torrades, un fruit sec que m'encanta però que tinc una mica oblidat. El resultat són unes galetes finíssimes, cruixents, al punt de dolçor i amb un gust càlid d'avellana i mantega plenament de tardor. A la reunió d'ahir a la feina crec que van agradar 😉
  • 125g de farina
  • 125g d'avellanes torrades picades
  • 130g de mantega
  • 1 cullerada de llet
  Barrejar els sòlids: la farina, les avellanes, el sucre, la sal i les llavors de vainilla. Afegir la mantega tallada a daus petits i barrejar fins que quedi una textura arenosa. Afegir el rovell d'ou, la llet i barrejar just fins que es formi una bola, sense amassar gaire. Deixar reposar a la nevera 2 hores.
  Amb l'ajut d'un corró, estirar la massa entre dos papers de forn per tal que no s'enganxi la massa. Si ha quedat massa tova, tornar-la a deixar una estona a la nevera.
  Tallar les galetes amb la forma desitjada, posar-les ben repartides sobre una plata de forn i coure-les a 180º durant 15 minuts, fins que siguin daurades.
  47 comentaris a "Galetes sablée d'avellanes"
  21 d'octubre de 2010 a les 9:20 am
  Aquestes galetes tenen molt bona pinta i amb el sabor que donen les avellanes torrades segur que estan boníssimes.
  21 d'octubre de 2010 a les 9:28 am
  Nota mental, no llegir lacuinadecasa a quarts de deu sense haver esmorzat.
  Boníssimes Gemma, i no són pas complicades de fer… 🙂
  21 d'octubre de 2010 a les 9:32 am
  quines galetes més bones!!!
  tens tota la raó, la pasta sablé és molt versàtil.
  21 d'octubre de 2010 a les 9:51 am
  Boníssimes, m'encanten aquest tippus de galetes i a més és una pasta multi ús.
  21 d'octubre de 2010 a les 10:00 am
  Ua Gemma! Quines fotos més abellidores! A mi també m'encanta la pasta sablée… Té aqueixa textura cuixenteta que tant ens agrada.
  Avui me'n vaig a València a visitar la família i potser podria fer-les amb els meus germans! MMMhhh!
  21 d'octubre de 2010 a les 10:04 am
  Sempre dic el mateix, tinc que posar-me a experimentar amb les galetes, i no trobo el moment!! Pot ser demanaré al meu fill que m´ajudi, podem passar una bona tarda junts!!
  Aquestes són perfectes!! Que boniques han quedat!! Creus que quedaran bé amb unes petites chips de xocolata?? Ho dic perque segur que me les farà posar…
  Pot ser no van bé amb la pasta sablée..
  21 d'octubre de 2010 a les 10:17 am
  Doncs en saps d'enganyar la gana.
  21 d'octubre de 2010 a les 10:48 am
  a mi tambñe m'agarada molt la massa sablé, que bona!!! Aquestes galetes són ideals per menjar-les a qualsevol moment… delicioses.
  21 d'octubre de 2010 a les 11:16 am
  No m'importaria gens enganyar-me amb unes galetes d'aquestes!!!
  Si tinc temps volia fer galetes per aquest cap de setmana… a veure si les faig!
  21 d'octubre de 2010 a les 11:30 am
  Me encanta esto de engañar. Me pasaría el día entero engañandome. Con avellanas mmm…Sabés? Hace ya algún tiempo que me custe conseguir avellanas , con lo ricas que son! Me llevo un par.
  21 d'octubre de 2010 a les 12:02 pm
  La massa sabé m'encaaaaaanta, se't fon a la boca! Ara que me aficionat a les galetes m'apunto aquestes ja que fa temps em miro unes avellanes que tinc per la cuina i no sé què fer-ne, jeje
  Quina perla tenen els de la teva feina eh! Fins aviat 😉
  21 d'octubre de 2010 a les 2:45 pm
  Quina bona pinta Gemma…jo molts cops faig receptes americanes de galetes i solen quedar molt esponjoses (ei, que m'encanten), però ja fa temps tinc ganes de fer-ne unes de ben cruixents, i aquestes tenen molt bona pinta!
  21 d'octubre de 2010 a les 2:49 pm
  Que bé que m'aniran per a berenar, cap a comprar avellanes, que jo també les tinc oblidades!
  21 d'octubre de 2010 a les 3:45 pm
  Jo ja he dinat, o sigui ja i matat la gana, però no em faria res, ara pendrem un parell parell amb el café.
  21 d'octubre de 2010 a les 3:52 pm
  Què bones, amb avellanes!!!!!
  21 d'octubre de 2010 a les 4:24 pm
  Amb aquestes galetes i les dels vermells, ja tinc solucionats alguns berenars. Les avellanes m'encisen, com tots els fruits secs, i quantes propietats tenen! Gràcies per la recepta. Com sempre.
  21 d'octubre de 2010 a les 5:10 pm
  Vaja… això sí que son reunions d'equip docent (o claustres, o pre-avaluacions…) i no el que fem nosaltres…
  21 d'octubre de 2010 a les 5:42 pm
  A mi les avellanes també m'agraden molt. Segur que el gust que deuen donar a aquestes cruixents galetes és fantàstic. Me l'apunto!! 🙂
  21 d'octubre de 2010 a les 5:44 pm
  Carme, les avellanes torrades són boníssimes, crec que és el fruit sec que m'agrada més… més que les ametlles i les nous! Però potser els pinyons encara m'agraden més, je je je…
  Starbase, jo no puc arribar a les 10 sense haver esmorzat! Sóc d'aquella gent que posa el peu a terra i necessita fer un bon esmorzar. Clar que aquestes galetes a mig matí també em vindrien de gust, je je je…
  Eva i Carme, daurades al punt i ben cruixents, són unes galetes molt vicioses, no en pots menjar només una!
  Xavier, amb els teus germans us fiqueu junts a la cuina? Quina sort… si les proveu ja m'ho diràs, segur que triomfaran 😉
  Titanii, amb unes xips de xocolata encara quedaran més bones, i tant! Les galetes són una bona recepta per fer amb els nens, la recepta és fàcil i després poden tallar les galetes en formes divertides. I quan les tasten no es poden creure que ho hagin fet ells 😉
  Gemma, Riberña i Teresa, aquestes galetes són ideals per treure el cuquet de la gana de mig matí. I també per berenar, o per postres, o per esmorzar o… per qualsevol moment!
  Erika, aquí las buenas avellanas són de Reus, una ciudad cerca de Tarragona. Son las mejores avellanas del mundo, deliciosas tal cual, tostadas o en galletas!
  Helena, no em puc imaginar millor destí per les teves avellanes que aquestes galetes, je je ej… ja veuràs com tindran molt èxit!
  Gemma, està molt bé variar les receptes de les galetes. A mi també m'agraden cruixents per fora i suaus per dins, però aquestes tan cruixentetes són un vici total…
  Mariàngels i Isabel, per berenar o amb el cafè són ideals! I és veritat que tenim les avellanes una mica oblidades, oi? Gairebé sempre fem servir ametlla i en canvi les avellanes són molt més gustoses. M'encanten!
  Queti, els Vermells són els reis de les galetes i els petit fours, oi? Tenen receptes delicioses… I tens raó que les avellanes són molt sanes, els fuits secs en general tenen propietats molt saludables, oi?
  Joan, ahir vam fer avaluació zero (o pre-avaluacions, com dius tu) i aquestes galetes es van posar molt bé, je je je… Val la pena crear bon clima entre els companys, així aquestes reunions es fan més passables, oi?
  Tu podries portar-los algun tastet de whiskies, llavors segur que serien unes reunions super animades! 😉
  21 d'octubre de 2010 a les 5:58 pm
  Ostres, Gemma!
  Jo, no sé perquè, estava convençut que el sableé era una cosa complicada de fer… Amb aquesta recepta i amb la pinta que tenen m'animo a fer-les segur!
  I una pregunta: creus que podrien quedar bé amb nous? És la fruita seca que més m'agrada… Si les fes amb nous, tu les torraries o les posaries crues?
  Merci, superpastissera!!
  21 d'octubre de 2010 a les 7:50 pm
  Boníssimes, i amb "vellanes" què més pot demanar una ganxeta com jo!!!
  Volia fer carquinyolis per a la reunió de departament de dilluns, però em sembla que faré aquestes galetes. Així variaré una miqueta!!!!
  21 d'octubre de 2010 a les 8:11 pm
  Ostres, segur que els teus companys de feina estan encantats amb una companya tan bona cuinera com tu!
  21 d'octubre de 2010 a les 9:06 pm
  Quina forma mes deliciosa d'enganyar la gana, no m'estranya gens que lis agrades als companys de feina.
  21 d'octubre de 2010 a les 9:55 pm
  Hola Gemma!!quan era petita el que més m'agradava dels pastissos cheesecake de maduixa era la galeta que feia de base!! quins records!!
  21 d'octubre de 2010 a les 11:12 pm
  No em vindrien malament un parell per a desdejunar demà.
  Han de tindre un saboret però que molt bo!Una delicia de galletes.
  21 d'octubre de 2010 a les 11:23 pm
  Una pinta brutal… les puc tenir a la meva cuina per esmorzar demà? nyam!
  21 d'octubre de 2010 a les 11:47 pm
  No entenia molt bé què volia dir això de Sablée, és la introducció de fruits secs a la massa?, o la combinació de tots?.Sigui com sigui ja he pres nota! la descripció que en fas és temptadora! fins demà!
  22 d'octubre de 2010 a les 6:20 am
  Se ve una receta muy rica. Te han quedado perfectas. Me llevo la receta.
  22 d'octubre de 2010 a les 6:31 am
  Com t'ho has fet per fer-les totes iguals? Se sent el crec-crec només mirar-les
  22 d'octubre de 2010 a les 8:37 am
  m'encanten les sables! a part qualsevol producte li va bé!
  22 d'octubre de 2010 a les 11:13 am
  Alba, les avellanes donen un gustet deliciós, per mi molt millor que les ametlles 😉
  Massitet, la sablée és molt fàcil de fer, l'únic que cal vigilar és no amassar gens, just barrejar fins que es forma la bola i prou. Amb les nous també et quedaran molt bones però segurament no tan cruixents… I les posaria sense torrar, crec que torrades amargarien una mica. Si les proves ja m'ho diràs 😉
  Dolça, estava esperant el teu comentari, je je je… Ets l'experta en receptes d'avellanes! I aquestes que vaig fer servir eren de Reus, evidentment! Aquestes galetes són una bona idea per variar dels típics carquinyolis, ja veuràs com triomfaran!
  Irene i Asun, crec que els van agradar força, je je je… així les reunions es fan més fàcils de passar 😉
  Ana, la sablée és una massa que m'encanta com a base de tartes, i a la del cheesecake li ha de quedar molt bé 😉
  Mesilda i els fogons, si passeu per casa us convido a galetes, je je je… per esmorzar acompanyant el cafè amb llet són una autèntica delícia!
  Mercè, sablée vol dir sorra en francès i és una massa que s'engruna (és com la sorra de la platja) i d'aquí ve el nom… Pots fer-la tota amb farina de blat o canviar una part per fruits secs en pols. Aquesta mena de masses (com la brisa) són ideals per fer fondos de tartes.
  Ester, les galetes quadrades són les més fàcils de fer, no necessites cap "tallapastes": amb el ganivet talles la pasta estirada en forma de quadrícula i ja està 😉 Després només cal col·locar les galetes ben separades sobre la safat a de forn i prou. Quan tinc poca estona sempre les faig quadrades 😉
  Ivana, a mi també m'encanta la sablée, és molt versàtil i amb un gustet a mantega molt bo, oi?
  22 d'octubre de 2010 a les 11:48 am
  Que maques que han quedat! Quina sort que tenen els teus companys de feina, segur que estan desitjan fer reunions…. Que tinguis un bon cap de setmana.
  22 d'octubre de 2010 a les 12:51 pm
  Esto es tentación tras tentación. Contigo no puedo, siempre sucumbo.
  22 d'octubre de 2010 a les 2:20 pm
  Ostres, quina bona pinta!!!! ummmmmmm!!! Com no, les haurem de provar de fer!!! 😉
  Ah!! ja vaig fer el pastís de llimona i ioogurt estil light, amb iogurt desnatat i llet amb edulcorant i el resutat és boníssim!!! Potser no té una gran consistència, però no es desfà pas!!! Molt recomanable i poc calòric!!!
  Petonets!!! 🙂
  22 d'octubre de 2010 a les 3:50 pm
  Aquestes las faré amb la meva nena, que li encanta fer galetes (tot i que només te dos anys i la seva "ayuda" sempre em dona més feina):).
  Bona recepta, no la coneixia.
  22 d'octubre de 2010 a les 5:29 pm
  la masa sablè m'agrada moltissim. Es tan versatil, amb taronja i xocolata es bonisima, pero aquestas que ha fet la gloria seguro que m'agradarían una pasada.
  22 d'octubre de 2010 a les 11:03 pm
  Gemma las galletas de avellana creo que son las que mas he preparado, que aroma dejan al hornearlas me encantan.
  23 d'octubre de 2010 a les 6:11 am
  a mi també m'agrada molt aquesta massa,.. la trobo molt saborosa i versàtil …. i a la feina, amb un cafè … tot un luxe!!
  23 d'octubre de 2010 a les 10:37 am
  Volia felicitar-te pel teu complert i blog de postres!!!!Es nota que està fet amb molt de carinyo!!!!
  Com a tú,des dels 16-18 anys,m'ha encantat fer postres i menjar-me'ls (erem 4 germans)però… ara que només tinc una nena de 7 anys i un marit poc golafres,llavors ….me'ls acabo menjant jo i als 40 no és el mateix!!!
  De totes maneres,he probat la coca de San Joan ja que la recepta és pràcticament com la que tenia de la Thermomix i em va quedar molt bona!!!!
  Tinc assignatura pendent el tortell!!!
  La coca de vidre amb pasta buitoni extrafina em va quedar de mort i molt fàcil de fer!!!But esy to eat too!!!!!
  Una pregunta: He fet la mona amb una recepta de dolça Catalunya i si duplico les quantitats a 200g de farina,200g de sucre en un motllo de 24,no em va sortir tan esponjosa com amb 100gde farina.Com ho faig per unes 10 persones???
  I per acabar,dir-te que jo també sóc una enamorada d'Astúries!!!He vist que vau anar a escalar a Picos de Europa!!!Nosaltres no escalem,però ens agrada molt fer senderisme i menjar bé!!!Quins dolços a Llanes no???Els vam provar però pel nostre gust massa dolços!!!
  La pasta de full és més bona a tot arreu perquè la treballen amb mantega!!!!
  Bé que molte gràcies i si probo de fer aquestes galetes ja et diré com han quedat!!!!!!!!!!
  23 d'octubre de 2010 a les 10:39 am
  Volia felicitar-te pel teu complert blog de postres!!!!Es nota que està fet amb molt de carinyo!!!!
  Bé,que moltes gràcies i si probo de fer aquestes galetes ja et diré com han quedat!!!!!!!!!!
  24 d'octubre de 2010 a les 7:52 pm
  Doncs, mira!! he anat a caminar de la Mussara als Castillejos i tornar, he pensat amb tu quan he vist aquelles pedres tan rectes, he agafat una gran enrabiada, com ja has vist en l'última entrada que he penjat, i al final no he fet les galetes!!! Un altra dia serà!
  Per cert, amb les cireres d'arbós puc fer melmelada?
  26 d'octubre de 2010 a les 3:00 pm
  Gemma, t'informo tan aviat com les faci!
  Gràcies pels consells!!! 😉
  mons ha dit:
  26 d'octubre de 2010 a les 7:25 pm
  He fet les galetes hi han quedat boníssimes!!!!!!!
  28 d'octubre de 2010 a les 5:31 pm
  Aquesta recepta la agafo amb el teu permís. M'agrada molt! i els panallets… Ya m'has donat més idees….
  Petons maca i si no ens "veiem" de aquí al diumenge, que passis una bona nit de tots sants!!
  28 d'octubre de 2010 a les 10:25 pm
  Wowww! M'encanta! Les he de tastar!! I fer clar!
  Una pregunta, on puc trobar la vainilla? Als meus supermercats no en trobo… I en aquest cas, quina "forma" ha de tenir la vainilla?
  30 d'octubre de 2010 a les 9:21 am
  Dolça, no he provat mai de fer melmelada amb les cireres d'arboç, però m'imagino que passarà una mica com amb la de móres, que si no vols trobar les llavoretes ho hauràs de colar. Però a part d'això segur que queda boníssima!
  Esther, la vainilla la trobaràs a tots els supers una mica grans (Mercadona, Caprabo, SorliDisacu, Condis, Bonpreu…). És de la arca Vahiné i va en unes bossetes allargades i transparents. Normalment la tenen penjada en un expositor de la pròpia marca, amb altres coses per fer pastissos (gelatina, coco ratllat…). És com una mongeta tendra allargada però de color negra i molt més prima… No só molt bé com explicar-ho. Mira et passo una foto: