text: novembre 2008 Arxiu
  Arxiu de mesnovembre, 2008 Valors versus ideologies..
  Llegeixo al bloc personal d'en Narcís Sastre uns mots de Barack Obama: Els valors s'apliquen fidelment als fets que es troben davant de nosaltres, mentre que la ideologia invalida els fets si la posen en dubte. M'alegra constatar que la sava nova política arriba alliberada de dogmatismes i disposada a liderar la transformació social des del realisme, el pragmatisme i, evidentment, els valors que són fonamentals per a la llibertat i felicitat de les persones. Quina llàstima que a Catalunya, un cop més, quedem a la cua d'aquesta alenada d'aire fresc renovador i encara haguem de soportar els tristos i sempre previsibles posicionaments cuinats des de la foscor dels equips de comunicació de les partitocràcies.
  | 5 Comentaris A Catalunya, l'hora de l'art per l'art
  Acaba de finalitzar a Figueres, la IV edició del Festicurt, el Festival Internacional de curtmetratges. A més de ser l'aparador des d'on projectar més de 200 creacions de nous cineastes, la trobada cinematogràfica ha servit per retre homenatge a l'obra de Francesc Bellmunt i de Pere Portabella, a més de per a commemorar el desè aniversari del Museu del Cinema de Girona. D'entre les moltes reflexions plantejades durant els tres dies de Festival, em quedo amb la sorgida arran de l'entervista de Guillem Terribas al director de Lisístrata i La Orgia. Després de moltes dècades on de l'art català, també del cinema, se n'esperava cert compromís polític "normalitzador", no ha arribat l'hora d'estimular i recolzar especialment l'art per l'art, les creacions que busquen excel·lir en el repte de despullar la Veritat, de desvetllar l'ideal més absolut de bellesa? No pot ser, a més, que en fer-ho aconseguim deixar enrere certes mitjanies que segurament només es podien justificar pel seu pretès servei a la pàtria? O no havíem quedat que el rostre del nou catalanisme ha de ser reconegut per la seva qualitat i capacitat innovadora i no per dur simplement el certificitat d'adhesió nacional? Uns interrogants que no ens ha de passar desaparcebuts que formulava Bellmunt, un dels nostres directors menys sospitosos de tènue militància, conscient però que sovint.. la política i l'art s'acaben anul·lant l'una a l'altre.
  | 1 Comentari Adriana Calcanhotto
  El proppassat dijous 6 de novembre vaig tenir ocasió d'assistir a Girona a un esplèndid concert d'Adriana Calcanhotto, vaixell insígnia de la música contemporània brasilera. Un concert ple de calidesa i sensibilitat que va omplir d'emoció l'Auditori gironí, ple fins a la bandera de catalans d'origen i d'adopció. Sense cap mena de dubte, el concert d'Adriana Calcanhotto se situa com a rebel·lador del potencial creatiu i regenerador dels valors dels nostres temps moderns, postnacionals i posclassistes. I és que de la mà Calcanhotto, a través de Caetano Veloso, Víctor Manuel, Lluís Llach.. gràcies als versos de Vinicius de Moraes, de Martí i Pol o Neruda.. per fi el subjecte s'imposa per sobre dels ismes de tota mena! Benvinguda, finalment, la victòria de la nova sensibilitat per sobre de la rigidesa decimonònica!
  | 2 Comentaris Un nou museu per a la ciutat
  diumenge, 9 novembre 2008
  L'oferiment de la Ministra Carmen Chacón de la col·lecció d'armes que actualment que es troba al Castell de Montjuïc