text: Game of thrones 04×07: 'Mockingbird' | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual
  21 maig, 2014 Comentaris (5) Visualitzacions: 1447 Game of thrones, Sèries Lluís Simon
  Oberyn Que un príncep amb la seva fama de guerrer letal i de bèstia sexual com ell sigui capaç de sorprendre'ns no per la fama que el precedeix -encara no l'hem vist amb una espasa a la mà- sinó per un diàleg majestuós amb l'home presumptament més llest dels set regnes és el que fa …
  Game of thrones 04×07: 'Mockingbird'
  Que un príncep amb la seva fama de guerrer letal i de bèstia sexual com ell sigui capaç de sorprendre'ns no per la fama que el precedeix -encara no l'hem vist amb una espasa a la mà- sinó per un diàleg majestuós amb l'home presumptament més llest dels set regnes és el que fa d'aquesta sèrie un monument televisiu. L'expectativa del combat entre Oberyn i Gregor és ara gegantina. L'episodi ja va batre el rècord d'audiència als EUA i el proper farà saltar la banca de Braavos pels aires perquè hi ha, a més, un espai de 14 dies entre aquest i el següent. Per posar-hi més caliu els productors han escollit el segon home més fort del món -d'això també hi ha campionats mundials-, l'islandès Hafþór Júlíus Björnsson, com a nou Gregor, un gest per impressionar més a l'audiència amb la sensació que el soldat és d'eixe món. Pels amants de les teories conspiratòries només cal recordar que va ser Twinn Lannister qui va dir a Oberyn que tindria l'oportunitat de venjar la seva germana i li lliuraria en persona l'autor material de la violació i assassinat, o sigui Gregor. Estava tot calculat?
  El russinyol
  L'última escena és indescriptible, tot i que el desenllaç es veu a venir d'una hora lluny amb l'aparició al fons de Baelish i la seva lenta aproximació a la furiosa i enganyada Lysa. La Porta de la Lluna al Niu de les Àligues és una de les grans troballes de la imaginació de George R.R. Martin i la seva sola presència ajuda a elevar la tensió narrativa i televisiva en qualsevol acció que hi passi al voltant. Si no hagués estat Lord Petyr la que empeny la bastarda per l'ull de la justícia, jo mateix hi hauria anat a acabar la feina. Quina dona més insuportable.
  El russinyol –Mockingbird- al qual es refereix el títol de l'episodi no és Lysa sinó el mateix Baelish i la seva capacitat de volar (sempre cap amunt) sense fer soroll i anar deixat cadàvers pel camí, tots d'alt llinatge. Fa temps que et vaig avisar Sansa, l'home dels dits petits et va al darrera amb males intencions. Veure'm com te'l treus de sobre ara.
  Arya i Sandor -serà tota una llàstima si no és ell el que mata amb persona el seu germà- i Brienne i Pod prenen sense saber-ho ni gairebé voler-ho la mateixa ruta. La seva relació és físicament còmica. L'un és gros; l'altra, petita; l'una és grosa; l'altre, petit. Malgrat la seva certa inoperància i el fet que Arya comenci a ser indiscreta amb el seu cognom la qüestió és si s'arribaran a trobar-se tots plegats al niu de Petyr? Pel que fa a Daario, no costa massa d'imaginar que deu tenir, contra la seva voluntat i sense haver vist els atributs de l'un i de l'altre, un greu problema d'inferioritat manifesta respecte Khal Drogo. Això dificulta la relació amb Daenerys, que quan sumi unes quantes decepcions ja li he fet saber que sempre em tindrà a mi…
  » Game of thrones, Sèries » Game of thrones 04×07: 'Mockingbird'
  5 comentaris to Game of thrones 04×07: 'Mockingbird'
  21 maig, 2014 a les 10:28
  Sí senyor, com se les gasta l'Oberyn… I la Daenerys no es queda pas curta.
  Però realment qui està "on fire" és en Carcetti, perdò, en Littlefinger. Jo també sóc pèl roja, perquè no em rapta a mi?
  Mr. Q ha dit:
  21 maig, 2014 a les 11:06
  Fes cua, Lluís.
  Ho tenim xungo, però, perquè aquest paio tan ben dotat que s'ho fa amb la deesa Daenerys és el que també fa els seus pinets amb la Sarah d'Orphan black. Un crack!
  21 maig, 2014 a les 11:07
  I el nen què? eh!? El fill de la Lysa!?!? puto crio dels collons, el necessita viu perquè hi ha d'haver algú de la família que el mantingui "al niu", però en serio, que el nen no visqui gaire més, cosa més repel·lent, mare meva!!!
  Quan a Brienne i Pod… Em sembla que al final no van cap al niu d'aguiles, no? Tal com ho pinten en Pod diu totes les seves suposicions però al final com que "no n'està segur" giren per el camí que no va cap allà, entenc… Cosa estúpida perquè encara que no sigui algo conegut, com a mínim tens una pista, i seguint pel teu camí està clar que pista no en tens cap. Però bé… la lògica moltes vegades veiem que és nul·la.
  Però perquè negar-ho, lo millor son les dues converses de Tyrion. Amb el seu mercenari particular i amb el seu "no tant enemic". Al cap i a la fi va se Tyrion el que va donar una posició privilegiada a Dorne entregant la seva neboda als Martell. I Oberyn no és burro, sap que Tyrion és el menys dolent de tots els que hi ha caminant per la capital
  Contro V ha dit:
  21 maig, 2014 a les 17:30
  Llegint el llibre aniràs més ràpid que no pas amb la serie, t'assabentaràs de moltes més coses i fins i tot llegiràs!
  21 maig, 2014 a les 18:03
  Vaig començar a llegir A Dance With Dragons però l'oceà d'spoilers era tan infint que ho vaig deixar estar…