text: Palanca de Parramon de Baix - La ruta del Ter
  Palanca de Parramon de Baix
  Portada > Coneix la ruta del Ter > Rutes temàtiques > Ruta del patrimoni cultural fluvial > Comunicacions: ponts, passeres, palanques i guals > Palanca de Parramon de Baix
  42.269027, 2.160367
  La palanca, amb una llargada de 35 m, una amplada d'1 m i una altura sobre el riu de 6 m, és d'una sola arcada. No té voreres ni cap sistema d'il·luminació. Les baranes d'acer tenen una altura de 80 cm. La palanca, que té la part central més estreta que els estreps, està sustentada a banda i banda per uns tirants. L'accés es fa a peu pla per un extrem i per l'altre s'han de pujar quatre esglaons.
  L'entorn està dominat per la presència d'alguns horts i de la filera de corrals i galliners, abandonats, que tenien els habitants del bloc de Parramon. També hi ha una zona enjardinada, una font que no raja i un passeig de plàtans, descuidat, que té una taula. A la banda de l'est hi ha un magatzem d'Aigua de Ribes, el bloc de Parramon, una capella i un forn de possible tractament de carbur a tocar de la carretera. Per l'oest hi ha una central hidroelèctrica, inicialment fàbrica de carbur, i un camí de terra que s'agafa a tocar de la ctra. N-152. Altres elements són les coves de Ribes i la resclosa que agafa aigua pel salt de la Cabreta, aigües avall. Seria un paratge bell i interessant si no fos per la deixadesa i el progressiu abandonament.
  Al segle XIX una comunitat de monjos van ser desterrats de França i es van establir a Parramon de Baix. Aquí es va construir un edifici de planta baixa i tres pisos, avui existent, en què predominen les galeries porxades per la banda que dóna al riu. El 1908 els monjos es van traslladar vers Sant Pere de Besalú. Sembla que també va servir de balneari i colònia. Hi havia hagut una escola. Darrerament eren habitatges de particulars. Aquest edifici consta a l'inventari del Servei del Patrimoni Arquitectònic.