text: TEU GEOMETRIA
  De cap a peus, començant per l'esfera peluda o no, composta per altres esferes més petites la corona circular és de diferents colors depenent de la genètica segons les lleis de Mendel. Encara recordo els teus, de mil colors que mai vaig saber identificar, de moltes formes diferents difícils de reconèixer de vegades ametllats, de vegades grans, altres petits.
  La gran esfera presenta al seu torn dues semiesferes en els extrems en què de vegades lluïes perles o pendents quadrilàters que mai passaven de moda, moltes vegades no portaves. Amb aquestes semiesferes em escoltaves sempre i de vegades eren grans o petites altres rodones o punxegudes, però no importava, em senties.
  Aquesta gran esfera la forma també la boca, un orifici que podia adoptar moltes formes geomètriques mostrant els teus sentiments. Però la meva preferida és quan els teus llavis formaven un semicercle, el somriure i transmetien aquella alegria que portaves dins.
  Recorrent el teu cos, baixant hi ha el tronc compost per un con que subjecta la gran esfera o cap. Alguns moments lluïes grans penjolls, altres una cadena senzilla en forma de creu formada per dues línies secants, o pot ser que simplement no portaves perquè no t'agradaven, ho recordo.
  I per un cilindre. Allà es troba el cor, una figura geomètrica composta per dues parts iguals. Això que sembla tan senzill et dóna la vida.
  Aquest enorme cilindre format al seu torn per altres quatre. Els dos superiors, menys allargats amb els que em abrazabas sempre em transportabas a un altre món diferent per a cada humà, però que jo ja els coneixia tots per tu. Amb els teus extremitats més llargues feies el que volies i deies que eres lliure, que tenies sort per tenir-les. Caminaves amb mi per aquell parc en forma de trapezi rectangle, saltaves quan estaves content, corries per arribar el primer a la meta o potser no, no importava.