text: Treballar de nit: més diners, menys salut | Consumer
  Treballar de nit: més diners, menys salut
  Els treballadors nocturns poden arribar a guanyar un 30% de sobresou, però sofreixen greus conseqüències sobre la seva salut i les seves relacions personals
  Autor: Per Anna Elisa Savelli
  Imatge: Sel
  Dijous, 00.00 hores, no hi ha connexió a Internet. N'hi ha prou amb despenjar el telèfon i cridar al servei tècnic per a resoldre l'inconvenient. Divendres, 04:00h, problemes per a dormir per un terrible mal de cap; s'acudeix a la farmàcia de torn. Dissabte, 06:00h, l'última copa al cambrer, la discoteca no tanca. Dilluns, 07:30h, res més sortir de casa comprem el periòdic de camí al treball. Atenció al client, serveis mèdics, restaurants i pubs, transports, botigues de comestibles, gasolineres, vigilància… funcionen les 24 hores del dia. En els últims 30 anys ha augmentat progressivament el mercat de treball nocturn, d'acord amb les necessitats de la societat actual. Però sostenir aquest model econòmic implica el treball de moltes persones que, en nombroses ocasions, sofreixen els trastorns motivats per aquest horari en la seva pròpia salut i la seva estabilitat familiar. Pel que el sobresou no sempre compensa. Per aquesta raó exigeixen una llei amb un marc legal propi, sense excepcions ni supòsits.
  /imgs/2007/11/gasolinera.llistat.jpg
  Fa temps que les ciutats no dormen de nit, sinó que l'activitat continua fins a l'alba en els més diversos àmbits, principalment en el sector serveis i d'oci. Ara bé, ni els propis treballadors nocturns ni els empresaris que els contracten semblen tenir clar què és un treball nocturn. La resposta es troba en l'Estatut dels Treballadors que estableix com a tal el realitzat entre les deu de la nit i les sis del matí" (art. 36), aquell en el qual s'inverteixin no menys de tres hores de treball diari, o almenys una tercera part de la jornada anual en aquesta mena d'horari. En un altre epígraf l'Estatut indica que la jornada de treball nocturn "no podrà excedir de vuit hores diàries de mitjana, en un període de referència de quinze dies i és aplicable a tots els treballadors, amb independència de la categoria exercida".
  L'Estatut dels Treballadors estableix que la jornada de treball nocturn no pot excedir de vuit hores diàries de mitjana
  No obstant això, com assenyala Pedro Urcelay Losana, gerent i responsable jurídic d'un despatx d'advocats i psicòlegs, l'article 32 del Reial decret 1561/1995, de 21 de setembre, preveu la possibilitat d'ampliar el límit màxim en els sectors d'empleats de finques urbanes, guardes i vigilants no ferroviaris, treball en el camp, comerç i hostaleria i transport, i treball en la mar. També es pot ampliar aquest límit quan sigui necessari per a prevenir i reparar sinistres o altres danys extraordinaris i urgents. Exceptuant aquests supòsits, la regla general per al treball nocturn és la prohibició total d'hores extraordinàries, així com la prohibició taxativa (article 6 de l'Estatut dels Treballadors) que menors d'edat treballin en aquest horari laboral.
  Les causes que han promogut l'auge dels treballs nocturns són de diversa naturalesa:
  Tècnica: Exigència de continuïtat d'un procés determinat.
  Econòmica:Rendibilitzar al màxim la inversió efectuada.
  Social:Reclamació de manera creixent de la continuïtat de la prestació de determinats serveis durant les 24 hores del dia.