text: Un gabinet dels somnis – In Media Res
  Un gabinet dels somnis
  Metamorfosi. Visions fantàstiques de starewitch, svankmajer i els german quay.
  Una de les visions fantàstiques que es pot veure a l'Exposició del CCCB 'Metamorfosis'
  Per Núria Gómez Gabriel
  Insectes, retrats i pocions, una manta de pols, gegants, boscos i dimonions. Visions fantàstiques. Una panoràmica que ofereix actualment l'exposició que es pot visitar al CCCB de Barcelona. Un conglomerat dels universos personals de 4 tòtems del cinema d'animació: el rus d'origen polonès Ladislas Starewitch, el txec Jan Svankmajer i els nord-americans Stephen i Timothy Quay. Aquesta àmplia mostra es veu complementada amb una programació cinematogràfica dels quatre autors inscrita al cicle Xcèntric que té lloc al mateix centre i que arrodoneix el discurs curatorial des d'una vessant més filmogràfica.
  És a partir de la relació dels treballs dels quatre autors que la Carolina López, la comissaria de l'exposició, vol dibuixar les línies discursives que comparteixen tots ells: "un món fantàstic, àvid de tot, que no distingeix entre la ciència i la màgia, la realitat i la llegenda, el son i la vigília". Segons la comissaria la manera d'entendre el recorregut és iniciar-lo a través del conte tradicional, que embogeix progressivament, es revoluciona i s'allibera expressant-se fora de la cotilla narrativa original, i que revela el seu mecanisme intern, en el qual la por a la foscor, la desintegració, la regressió, els objectes inanimats i l'alteritat tenen una presència cabdal.
  En la mostra també es pot percebre un trànsit del fairytale, un alterament de l'harmonia de les coses. I, això es degut a que tots ells es situen als marges, cercant espais allunyats a la convenció i experimentant un autèntic laboratori de la creació, que busca subvertir l'ordre de de les coses. Tot això, des d'una mirada existencialista, molt influenciada pel surrealisme i el romanticisme, que evidencia el poder de la fantasia i el defugiment de la subjecció a unes determinades normes.
  Però, el que realment nodreix la visita és veure com es desplega un display expositiu on es poden llegir els films d'animació conjuntament amb les estructures que l'han fet possible. En si, l'exposició és com un immens quadern de rodatge on la filmografia queda rebaixada a favor de les notes, els apunts, esbossos, titelles i teatrets amb què ha estat concebuda. D'alguna manera se'ns obren les portes als processos de gestació i maduració de l'obra cinematogràfica, la qual cosa desperta un interès pedagògic molt interessant pels amants del cinema d'animació.
  Aquest quadern de rodatge no és només processual, sinó que aposta amb una forta intenció per la transgressió de l'imaginari, ampliant la documentació amb referències a externes i locals com pot ser en el cas de la concessió de maquetes anatòmiques i imatges simptomatològiques per part de la reial acadèmia de Medicina de Catlunya. I si encara estirem més el fil, veurem que el CCCB té programades i ens proposa un mapa mes enllà del propi centre, amb visites a llocs com el Museu del Joguet de Figueres, Museu del Cinema Col·lecció Tomàs Mallol de Girona, Museu dels Autòmats del Tibidabo o l'Antic Amfiteatre Anatòmic de Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya.
  Així doncs, la "macroestructura" curatorial emprada es podria definir mitjançant una voluntat rizomàtica, prenent com a exemple el rizoma de Gilles Deleuze; un model descriptiu o epistemològic en què l'organització dels elements no segueix línies de subordinació jeràrquica amb una base o arrel donant origen a múltiples branques, sinó que qualsevol element pot afectar o incidir en qualsevol altre. Un esquema molt encertat si tenim en compte el caràcter polifacètic i multidisciplinar dels quatre artistes.
  En aquest sentit, el teixit de Metamorfosiés una veritable experiència transitòria que ofereix un viatge per l'univers del desconcert i l'invisible, on la carícia i el joc s'entrellacen, on es deixa viure a l'impossible. Un autèntic gabinet dels somnis, una lloc que inquieta, líric i lúcid, on la ciència i la fantasmagoria es troben, on l'alquimista descobreix la fórmula i esdevé a la fi la llibertat creadora.
  Anterior (Part 1) Tresserras: "Hi ha un nou poder cultural: Google, Facebook i Twitter s'apropien dels nostres patrimonis"