text: ReciClassíCat: ALBRECHTSBERGER, Johann Georg (1736-1809) - Missa Assumptionis Beatae Mariae Virginis
  Obra d'Hendrick Cornelisz. van Vliet, pintor holandès.
  Johann Georg Albrechtsberger (1736-1809) compositor i organista austríac nascut a Klosterneuburg. Conegut més per la seva labor teòrica i acadèmica, el cert és que ell és la continuació natural en el temps i en l'esperit del conegut Pare Martini. Més docent que músic, va ser el referent teòric de molts dels grans mestres del XIX, entre ells Beethoven i Hummel. Com Martini, la seva descomunal obra escrita orientada a l'ensenyament musical va fer que les seves composicions, que no són precisament poques, quedessin diluïdes ad infinitum... Per sort i tot i que la majoria de les seves obres no s'arribessin a copiar i a transcriure degudament, són moltes d'elles les que s'han pogut recuperar. Artista que si bé no és molt conegut al nostre país, als països de parla alemanya el coneixen prou bé i en recuperen, amb el mitjans de què disposen, les seves composicions. Entre elles, els seus concerts d'arpa de boca, recurrents i coneguts ja que representen un dels pocs testimonis de l'extravagància sonora d'aquest peculiar instrument. Al seu dia vaig recuperar un d'aquests simpàtics i jocosos concerts, el concert per a arpa de boca, mandola i cordes en Re major. Ara bé, una de les peculiaritats d'Albrechtsberger alhora i en sintonia amb molts dels seus contemporanis va ser la passió eclesiàstica per la qual va escriure gran quantitat d'obres majors i menors.
  Entre elles, la missa del dia d'avui. Una Missa Assumptionis Beate Mariae Virginis escrita l'any 1802 per encàrrec del príncep Nicolaus II d'Esterhazy. Pensada per a solistes, cor mix i orquestra, la versió d'avui presenta aquest cor mix de veus blanques i d'adults. És una missa integral on trobaren grans discursos corals i orquestrals acompanyats de paisatges més austers i intimistes en clara referència artística a compositors com J. Fux o A. Caldara. La missa finalitza amb un dona nobis pacem radiant i clarament vienès... Joseph Haydn, el primer director en representar aquesta missa, quedaria encantat d'aquest desplegament final. Conscientment, l'autor ens regalaria dos ofertoris, breus però encantadors, dins del tradicional i previsible discurs d'una missa. Són un gradual i un assumpta est, que complementen i contrasten fugaçment amb el desenvolupament i la inèrcia dels gloria, credo, sanctus, etc... de qualsevol missa dominical catòlica. Albrechtsberger, Mozart i els germans Haydn formaven un quartet musical únic d'amistat, col·laboració i d'alimentació recíproca en un temps en què la música era el centre cultural per excel·lència en una Europa convulsa i tipa de tanta monarquia, d'embrions revolucionaris per una banda i d'absolutistes de l'Antic Règim per l'altra. Tant de soroll devia ser insuportable, per tant, comprensible i lògic és entendre el per què de tanta i tanta música i d'aquesta qualitat... esperem que ara que estem en crisi, com a mínim molts de nosaltres, ens posem a escriure música, potser ajudarem a construir un planeta de simpàtics músics!
  La missa ens la interpreten els nois de la Freiburg Cathedral Boys Choir, amb la Freiburg Philharmonic Orchestra i amb Raimund Hug a capitania.
  I de regal i com a obertura de la missa, un concert de trombó interpretat per el Combattimento Consort Amsterdam amb Jörgen van Rijen a l'instrument solista.
  BIOGRAFIA: Johann Georg Albrechtsberger (Klosterneuburg, 3 de febrer de 1736 - Viena, 7 de març de 1809)