text: Unió Esportiva Olot » UEO – Orihuela CF
  UEO – Orihuela CF
  UE OLOT 0 - 1 Orihuela CF
  08 Des 2019Olot
  Perdre sempre és dolorós. Potser encara fa més mal tenint en compte que des del 29 de setembre que no experimentàvem aquesta sensació. Han estat nou setmanes de victòries, empats, de competir al màxim i de sumar com a costum. Però les estadístiques estan per trencar-les i aquesta sèrie màgica ha arribat avui al seu final. Un partit en el qual ens ha costat transmetre la nostra essència, per bé que el primer temps ha estat en bona part dominat per la UEO en la possessió. A les àrees, però, s'ha mostrat més contundent l'Orihuela, que ja avisat al primer minut amb una vaselina de Solano i poc després, amb un cop de cap de José Carlos. Però a partir del quart d'hora, els garrotxins han traduït el control amb més presència a prop de la porteria d'Aitor. Tenim anotades opcions per a Soler, Héctor i Vivi, aquests dos últims amb la testa. La baixa d'última hora de Pep Chavarria per lesió (una més a la llista) ha obligat a situar Xumetra i Soler als carrils amb Natalio i Salinas com a referències. Paciència i circulació de pilota per intentar tombar la muralla visitant, que a la contra ha pogut inaugurar el marcador. Transició ràpida de Solano, que supera Comas per velocitat, s'endinsa a l'àrea i bat a Ballesté amb un tir ben ajustat (39′). Calia una reacció abans del descans i l'oportunitat ha estat immillorable, ni més ni menys que des dels onze metres. El senyor Monter Solans ha xiulat un clar penal sobre Natalio, placat dins l'àrea, però el llançament d'Héctor Simón ha anat directament a fora. I no hi ha hagut temps per a més, període de descans i moments de reflexió amb la voluntat d'oferir la millor resposta a la represa.
  Una segona meitat que s'ha iniciat amb diverses fogonades dels olotins; xut potent de Pedro molt a la vora del pal dret i rosca de Xumetra que bloca el jove Aitor. Garrido buscava frescor i aportació ofensiva des de la banqueta, on ha fet entrar Joel Arimany, Peque i al final Kilian Grant, ja recuperat de la seva ruptura muscular. Els de "Paco" Grao s'han defensat de forma molt solidària i s'ha fet pràcticament impossible trobar un escletxa per generar perill a la porteria dels escorpins. Recordem un cacau de Soler des de la frontal, que ha marxat per sobre el travesser, i també un rebuig que ha quedat a peus de Vivi, que no ha pogut connectar la pilota. Amb Xumi agafant la batuta, s'han buscat centrades laterals i un estil més directe per tal d'intentar l'empat, però avui les idees no estaven tan clares. Xiulet final amb l'alegria dels valencians, que obtenien el segon triomf del curs i s'apropaven a la salvació, i decepció i frustració a la UEO per retrobar-se amb la derrota després de tantes setmanes. Però aquí no som de buscar culpables, som de buscar solucions i hem de valorar tota la trajectòria d'imbatibilitat que hem traçat fins al dia d'avui. El nostra agraïment, una vegada més, als 952 espectadors que ens han acompanyat i s'han fet sentir en aquest nou horari del migdia. Cal fer autocrítica, aixecar-se i mirar endavant per afrontar el derbi gironí amb plenes garanties. Dissabte vinent, a Llagostera, ens voldrem treure el mal gust de boca i tornar al camí dels resultats positius. Seguim!