text: Pàgina personal d'en Joan: Viatge a Vietnam, Cambodja i Bangkok. Dia 3
  Dia 4 de novembre del 2013. Visitant Hanoi.
  Mausoleu de Ho Chi Minh - Pagoda d'un sol Pilar o El Chua Môt Côt
  Esmorzem a base de buffet, molt complert (com tots els que farem fins l'últim dia). Hem quedat amb el guia a les 8,30 del matí. Seguim el programa exactament tal i com estava previst, començant pel "Mausoleo de Ho Chi Minh". Ens comenta el guia que el cos embalsamat no hi es ja que l'han portat a Rússia per tractar-ho ja què amb les altes temperatures d'aquí s'estava espatllant. Visitem la que era la seva residencia, i la del seu govern, tot envoltat per un parc majestuós. El que era la seva residencia oficial, un edifico molt gran i bonic, no el va ocupar mai, no com ara que els governants del país que sigui, sempre han de viure i treballar en edificis majestuosos i plens de luxes. Després anem a La Padoga d'un sol pilar, on van a resar les dones que volen tenir fills i la Padoga Tran Quoc, on estan resant. Al sortir em renyen perquè vaig en pantaló curt, encara que el guia diu que no faci cas. Seguim amb el Temple de Literatura, aquest es molt gran, amb moltes sales i grans jardins. Finalitzada la visita el guia ens aconsella que per 1 $ cada u agafem un tricicle que ens portarà a donar un tomb pels carrers típics, es molt interessant per veure'ls. Anem a dinar a un buffet i en acabar seguim cap el Templo de Nagoc amb el secret de l'espada recuperada, i a la seva vora i en mig del llac hi el temple dedicat a la tortuga. Després anem a donar un tomb a peu per fer temps. Maite es va a fer un massatge, que segons sembla no li va bé, del tot, li fan mal a l'esquena i li deixen pitjor que com la tenia, i això que diuen que ha estat fluix. Mentre, el guia i jo ens anem a fer una cervesa en un lloc típic, un local amb dues taules a la vorera i amb un barril de cervesa, a pressió, ens bevem una gerra cada u. I finalment anem veure el teatre de marionetes d'aigua que estava previst per ahir, molt bonic, per cert. Quan ha finalitzat la actuació ens tornen a portar a l'hotel, on es quedem fins a demà.
  Avui a primera hora li he preguntat al guia quanta gent hi seriem al grup i em contesta que nosaltres sols, i efectivament tots els dies anirem el xòfer, el guia i nosaltres dos. Per una part aquesta forma de viatjar es una mica pobre, ja que et manca el contacte con altra gent, però jo la prefereixo per dos motius, el primer que m'agrada anar sol i després que com el guia està per nosaltres si em retardo una mica fent fotografies o xafardejant alguna cosa en concret, ell espera a que arribi per continuar les explicacions.
  Segons ens explica la gent està molt agraïda al ex-líder i no amb els polítics actuals que segons sembla son tant o més corruptes com a les espanyes. No hi ha cap problema per fer fotografies a Hanoi, inclús a la gent els agrada, màxim avisar-los. La circulació es caòtica, la majoria son motos i no hi ha semàfors, tal i com he explicat en la crònica d'ahir. Tots els habitatges tenen un negoci en els baixos, i a més hi ha molta venda ambulant. La ciutat està una mica descuidada però no he vist deixalles massa visibles, el que passa es que no estem massa avesats a que totes les botigues tinguin les parades a les voreres i entre aquestes i les motos estacionades quasi no es pot passar per les voreres, a vegades sense el quasi. I el pitjor son els cables elèctrics per les façanes, que estan a munts.