text: Bloc del Cos de Dansa: de juny 2008
  entrevista als dansaires: M. Àngels
  Nom i cognoms: M. Àngels Romeu Tubella.
  Professió: Estudiant de Publicitat i Relacions Públiques (UB).
  SOBRE L'ESBART
  Exactament no sé quants anys fa que ballo a l'esbart però diria que des dels 10, per tant, 15 anys. Vaig entrar principalment perquè a 3r de primària vaig canviar l'escola de Gelida per la de Barcelona i una amiga i veïna, l'Helena Ferrer, em va plantejar d'apuntar-me a l'esbart i a l'esplai per tal d'integrar-me més en la vida del poble. Una gran decisió a la meva vida!
  Amb una sola? N'hi ha moltes!! Rauxa, sentiment, complicitat, arrels..
  Indiscutiblement, en el ball que gaudeixo més és el "Ball de Gitanes de Rubí".
  Qualsevol que sigui de grup i amb força. No m'agraden els solistes.
  Quan vaig pujar al Cos de dansa. Quan portes anys i anys a l'esbart i et diuen que ja estàs preparada per pujar. A més, quan jo vaig pujar, hi havia un grup molt sòlid, amb un gran nivell, amb molta complicitat entre ells i amb un director molt exigent. Em feia pànic! Però vaig aprendre i gaudir moltíssim! Tinc molts bons records d'aquella època.
  Sempre a Gelida. Els festivals d'estiu. Recordo especialment dues actuacions, la primera amb el Cos de dansa que es va fer a l'escola Montcau i la de fa 2 anys, on vam estrenar el ball de l'Elèctrica Dharma (Muixeranga d'Algemesí) on vam sorprendre el públic i això m'encanta!
  I el viatge que recordes més?
  Els recordo intensament tots, però Hongria va ser el més especial. Era la primera vegada que marxava sola de viatge, tenia 16 anys! I va ser impressionant! La gent que vam conèixer, la cultura, les danses, la llengua... una gran experiència!
  Com a escenari, al Palau de la Música, pel sentiment que comporta. I com a indret, a un país molt llunyà per tal de portar la nostra cultura a passejar!
  Amb el de les Gitanes de Rubí, perquè sempre m'ha agradat molt portar mitenes (reixetes que es duen als braços i mans, en alguns vestits de catalana).
  M'emociona especialment a dalt de l'escenari, l'havanera "El meu avi".
  Ja ho sabeu tots! A un festival vaig caure de l'escenari amb el ball de les jotes. Va ser impossible dissimular... estava a primera fila i al costat del focus! I també he sortit a ballar amb un vestit sota d'un altre! Em vaig oblidar de treure-me'l!
  El monyo, amb ratlla al mig o sense?
  Sense i baix.
  A mi m'agradava el model de Cos de dansa que hi havia quan vaig pujar. Falta complicitat, dinàmica de grup i esperit de superació (m'incloc en aquestes mancances). I potenciar més la posada en escena que estem aconseguint i que m'agrada tant! Crec que l'esbart Rocasagna té el seu propi estil i podem arribar molt lluny. Encara ens queda molt per ballar i per seguir sorprenent!
  Perquè pujo a l'escenari a ballar i tot canvia. Em costaria desprendrem d'aquesta sensació.
  Quin llibre estàs llegint? La guia turística de Lisboa. I tinc per començar, "Només socis", de Ferran Torrent (on es parla de la corrupció política i l'especulació urbanística que afecta al País Valencià).
  Quina pel·lícula t'ha agradat últimament? No sóc massa cinèfila, m'estic mirant els dvd's del programa "Colors", que s'emetia pel canal 33.
  Quin viatge no has fet i t'agradaria fer? La ruta que va fer el Che Guevara i que surt en "Diarios de motocicleta": Argentina, Bolívia, Perú, Equador, Panamà, Costa Rica, Guatemala, Mèxic i Cuba.
  Un racó de Gelida. La Font Freda.
  Quin és el teu plat preferit? El sushi acompanyat d'un bon vi blanc del Penedès.
  Quina és la cançó que no deixaries mai d'escoltar? No deixaria mai de BALLAR: Twist & shout, dels The Beattles, és imprescindible!
  I d'escoltar.. sempre alguna cosa de la terra...entre moltes, Qualsevol nit pot sortir el sol, d'en Jaume Sisa.
  Publicat per Esbart Rocasagna. a 16:03 3 comentaris
  La Penedesfera ja està en dansa!
  Aquest divendres i dissabte Gelida acollirà la primera trobada de blocaires del Penedès (Anoia, Alt i Baix Penedès i el Garraf).
  L'objectiu de les Jornades de la Penedesfera és traslladar al conjunt de la societat el fenomen blocaire, les experiències dels blocaires penedesencs i les comunitats generades entorn dels seus blocs, gràcies a les eines del web 2.0 i les noves tecnologies des d'una vessant social, ciutadana, participativa i col·laborativa. Les jornades estan adreçades a blocaires del Penedès, de fora d'aquest territori i a tots aquells que volen introduir-se en aquest mitjà de comunicació. També servirà per obtenir una instantània de la realitat social penedesenca gràcies a la transversalitat dels blocs. Durant els dos dies de les jornades es faran tres taules rodones sobre les organitzacions virtuals en xarxa, les diferents manifestacions culturals a través dels blocs i els polítics blocaires debatent sobre el territori. També hi ha haurà una conferència sobre l'oportunitat per als empresaris que representen els blocs i un taller per tal de fomentar la cultura vitivinícola a la xarxa. Un pica-pica penedesenc serà l'acte de cloenda. Tots els actes són gratuïts i no cal inscripció prèvia. Per més informació, cliqueu aquí.
  El Cos de Dansa de l'Esbart, a través del seu bloc i com a integrant de la Penedesfera, no es perdrà aquest aconteixement tant important, que a més, tenim la sort que es faci al nostre poble.
  Publicat per Esbart Rocasagna. a 21:27 0 comentaris
  entrevista als dansaries: Marta
  Nom i cognoms: Marta Mayoral Roca.
  Edat: 18 anys.
  Professió: estudiant... i que duri!
  Com i per què vas entrar a l'esbart?
  Tot va ser per ganes de ballar! En realitat mai m'havia plantejat entrar a l'esbart però la Núria i la Laura hi formaven part i em va engrescar la idea de ballar música tradicional! I amb tot plegat, aquest és el segon any que formo part del cos de dansa, sóc de les novates.
  "Les Gitanes de Rubí", sens dubte.
  "No era una illa"! És màgic tots vestits de blanc.
  La primera sortida amb més d'un ball per ballar, al juliol del 2007, a l'Estartit amb els guiris. Va ser el mateix dia que feia 18 anys i quan tot es va acabar, em van fer bufar les espelmes! Va ser molt emotiu!!
  Doncs no puc parlar massa ja que no tinc un gran bagatge d'actuacions, per a mi la que més he gaudit ha estat la de l'11 de setembre a Sant Sadurní d'Anoia (2007). Era la tercera vegada que fèiem els mateixos balls i ja estava més segura i confiada.
  Per desgràcia sóc massa novata, encara no hem fet un viatge però... espero que sigui aviat!!
  En algun país estranger, en un teatre molt gran i amb moltíssima gent mirant-ho.
  El de gitanes, el de color verd.
  Amb la cançó de "La dansa del velatori", aquella veu tan característica... (Miquel Gil).
  Sense ratlla.
  A mi personalment el que més m'agradaria seria fer més actuacions per arreu de Catalunya i del món.
  Perquè a més de ballar, t'ho passes bé!
  Quin llibre estàs llegint? Shanghai Baby, de la Wei Hui (és una novel.la que està prohibida a la Xina, ja que està sent un fenomen sociocultural).
  Quina pel·lícula t'ha agradat últimament? La última que he vist és la de Juno, recomanable per a tothom.
  Quin viatge no has fet i t'agradaria fer? Un viatge de cooperant en algun indret de l'Àfrica.
  Un racó de Gelida. El castell, tranquil·litat i bones vistes.
  Quin és el teu plat preferit? Els espaguetis amb una bona salsa!
  Quina és la cançó que no deixaries mai d'escoltar? N'hi ha tantes... Però si se n'ha de triar una és Hold me tight, de Marlango.