text: Una lectura detinguda
  14 abril 2021 09:05
  No és cada dia que els homes de la política nacional es resignen a llegir les opinions del Tribunal de Justícia europeu de Luxemburg. Bones feines. Però aquesta setmana hauran perdut gran part de la indiferència que normalment senten per les opinions dels jutges en qüestió, si més no perquè ha publicat un dictamen que gairebé diu que són uns valents que no saben reconèixer el significat dels acords internacionals que signen. El tribunal ha decidit que l'acord que tancaren els presidents de Govern europeus quan llançaren l'euro, l'anomenat Pacte d'Estabilitat, no és paper mullat com Jacques Chirac de Franca i Gerhard Schroeder d'Alemanya voldrien, almenys no del tot. Els jutges no accepten que un bon dia, quan els governs nacionals de diversos països havien fet massa despesa en defensa, serveis socials i el funcionariat per cumplir amb les regles del Pacte, acordassin ignorar-lo, sense més. La solució davant una normativa incovenient era actuar com si no existís. Els jutges han dit que les normes de joc com el del Pacte d'Estabilitat, un acord internacional per assegurar el valor de l'euro en els mercats internacionals, no es pot deixar de banda per conveniència política així com així. Les normes dicten un dèficit màxim del 3% en els comptes del Govern i descriuen unes sancions que s'aplicaran contra els qui no compleixin. Quan França i Alemanya tragueren comptes fa dos anys, trobaren que els sortien en vermell. Portugal, Itàlia i altres es trobaven sobre el mateix camí. La solució es va negociar en un sopar entre polítics a Brussel·les: les normes, com si no existissin. Tots contents se'n tornaren a ca seva dient que les regles sobre l'euro de totes formes eren massa estrictes. És a dir, tots menys la Comissió Europea, que va decidir que els caps de Govern no tenien dret a manipular els acords europeus amb tanta alegria. I va denunciar els governs al tribunal. Els jutges demanen que es torni al punt on s'abandonaren i que es continuï el procés com cal. Multes per als qui no compleixen. És clar, la lectura concentrada que els caps de Govern hauran dedicat a l'assumpte aquests dies es fa amb l'objectiu de trobar-hi una altra solució política: malgrat el tribunal, és poc probable que els governs puguin estalviar tant com es comprometeren a fer. Això sí, el dictamen reforça una mica més la mà de Brussel·les per a la propera vegada.