text: XAREL·10: de juny 2014
  626.- Una mare de set fills els vol donar fruita per postres i es troba que només té cinc pomes. Però per més que intenta repartir-les equitativament entre els seus fills, no se'n surt. Podeu ajudar-la?
  By McAbeu a 11:15 15 comentaris
  By McAbeu a 13:15 12 comentaris
  E575.- Quina és la lletra més distingida?
  TROBAREU LA SOLUCIÓ ALS COMENTARIS. FELICITATS A " Assumpta i Jo rai! "
  By McAbeu a 17:00 31 comentaris
  625.- En un torneig de futbol escolar van participar els equips de les classes A, B, C i D. Cada equip es va enfrontar amb tots els altres rebent 2 punts en cas de victòria, 1 punt si empataven i cap si perdien. La classificació final va ser A = 4 punts, B = 4 punts, C = 3 punts i D = 1 punt. Si ens diuen que cada equip només va marcar 1 gol en tot el torneig, pots dir-nos el resultat de tots els partits jugats?
  TROBAREU LA SOLUCIÓ ALS COMENTARIS. FELICITATS A " Carme Rosanas"
  E574.- Què és allò que s'escapça i no es mor?
  By McAbeu a 11:30 5 comentaris
  624.- Un mentalista famós és capaç d'endevinar, amb unes poques preguntes, una carta extreta a l'atzar d'una baralla de trenta-dues cartes. Un espectador tria una carta i el mag fa la primera pregunta: - La carta té un número?; - Si; - És parell?; - Si; - És el vuit?; - No; - És una carta negra?; - Si; - És de trèvols?; - No. El mentalista ja sap quina carta és..., i vosaltres?
  Des del blog RELATS CONJUNTS ens proposen escriure un relat inspirat pel quadre "Banyistes de South Beach" (John Sloan - 1907/08).
  - Mira que m'han fet una bona colla de propostes absurdes en el munt d'anys que fa que sóc director d'aquest diari però la teva s'emporta el premi gros. Què dimonis és això del "suplement de l'estiu"?
  - Sí, senyor director. Es tracta de dedicar durant l'estiu unes quantes planes del diari a parlar de la temporada de banys, de les activitats dels estiuejants, etc. Seria sortir una mica de la rutina de les notícies de cada dia i segur que ens faria vendre més diaris que cada vegada són més la gent que ve a passar el dia a les nostres platges. I a més seríem els pioners, no hi ha cap altre diari que ho faci encara.
  - Per alguna cosa serà!. No t'adones que aquests estiuejants que dius només són una colla de desvagats que no tenen res millor a fer, quatre arreplegats que segueixen les estranyes modes que venen d'Amèrica. No ens interessen pas com a clients.
  - Doncs no tothom pensa així. Hi ha molts dels nostres convilatans que n'estan ben contents de la seva presència i dels diners que porten. Aquesta temporada s'han obert un parell de bars nous al passeig marítim que esperen fer l'agost aquest agost, i mai millor dit. Miri, de fet podríem començar els reportatges estiuencs parlant d'això. Segur que algun dels propietaris estarà ben content de concedir-nos una entrevista parlant de com es presenta la nova temporada de banys i així sortir al diari...
  - Ja som al cap del carrer!. Ara entenc el teu interès en aquest assumpte. Tu el que vols és que et faci anar a un d'aquests bars a entrevistar-los i així, amb l'excusa de que els hi faràs publicitat gratuïta, podràs treure'n un bon aperitiu de franc, no?.
  - Home, no seria mala idea però li asseguro que el meu interès va més enllà d'anar a fer el vermut. Si fos per això no em caldria sortir de la redacció que aquí el fem cada dia.
  - Què a la redacció fem el vermut cada dia?. No és pas veritat això, per què ho dius?
  - Només cal veure de quina marca són les nostres màquines d'escriure. No es pot negar que quan les utilitzem, estem fent "underwood amb olivettis", no?
  - Tu i els teus maleïts jocs de paraules. Hauries de treure't aquestes bestieses del cap i estar més per la feina. Potser així no m'atabalaries tant amb les teves ximpleries. Al final aconseguiràs que m'agafi una lipotímia...
  - No pateixi per això, senyor director. Treballant al diari no li agafarà mai una lipotímia, com a molt tindrà una linotípia.
  - Una brometa més i t'envio a la secció de necrològiques de per vida. Va, torna a la feina i oblida't d'això del suplement estiuenc. Jo entenc que algunes persones hagin de fer banys de mar obligats pel metge perquè ho necessiten per a la seva salut, però això dels estiuejants serà només una moda que passarà en un o dos anys. No veus que no pot ser que la gent normal i assenyada s'apunti de grat a anar-se a torrar sota un sol de justícia amb tot de desconeguts mig despullats al seu voltant, després banyar-se en aquella aigua tan salada que no para de bellugar per les onades i en acabar, tornar a casa arrebossats de la sorra que es fica per tot arreu. Un cop passi la novetat, això no pot triomfar de cap de les maneres, n'estic ben segur. Com tu, que no triomfaràs mai en la vida si no tens una mica més de visió de futur, home.
  NOTA: Els que vau llegir el meu Relat Conjunt del mes passat recordareu que també hi vaig fer sortir l'expressió "Underwood amb olivettis" i que us vaig dir que l'havia tret d'un llibre però que no recordava de quin.
  Doncs per fi ho he trobat, resulta que no és una de les anècdotes de "Ciris trencats" (Avel·lí Artís-Gener - 1997) tal com jo creia, ni apareix dins del recull de contes "Olivetti, Moulinex, Chaffoteaux et Maury" (Quim Monzó - 1980) com alguns de vosaltres em vau suggerir, ni tampoc la vaig llegir en cap llibre de Pere Calders... Aquest joc de paraules és un dels que acostumava a fer el periodista Josep Maria Lladó i Figueres (1910 - 1996) i apareix citat al llibre "Del rebost i de la taula" (Josep M. Espinàs - 1985), més concretament dins del capítol dedicat al vermut d'aquest recull d'articles sobre el menjar que l'autor havia publicat prèviament a la revista "Serra d'Or" entre 1980 i 1984.
  Aquí en teniu la prova gràfica:
  I a continuació, el vídeo del programa "Identitats" emès per TV3 el 14/11/1984 on Josep M. Espinàs entrevista a Josep M. Lladó. Si aneu al minut 55 podreu escoltar l'altre joc de paraules seu que he fet sortir al relat:
  TROBAREU LA SOLUCIÓ ALS COMENTARIS. FELICITATS A " Sa Lluna i Jo rai! "
  E573.- Hi ha coses que té tothom, / però allò que té en Joan / i també el que té en Josep, / mai no ho podrà tenir / aquell pobret del l'Anton.
  By McAbeu a 14:00 7 comentaris
  623.- Un club esportiu amb 60 socis va organitzar un dinar per tal de celebrar els èxits assolits durant l'any. A l'hora de repartir les taules pels assistents a l'àpat, els organitzadors van veure que si els asseien de 2 en 2 en sobrava 1 i que passava el mateix quan les taules eren de 3 o de 4. No va ser fins que els van repartir de 5 en 5 que van poder fer totes les taules iguals. Sabent això podeu dir quants socis van assistir a la celebració?
  E572.- Ni camí ni carretera / cap a mi et pot portar. / Si vols venir, un avió / o un vaixell has d'agafar.
  By McAbeu a 20:30 8 comentaris
  622.- Pots escriure un símbol matemàtic conegut entre un 2 i un 3 perquè el resultat sigui un nombre major de 2 i menor de 3?
  EDITAT EL 14.06.2014
  EDITAT EL 18.06.2014
  PISTA 2: L'autor és un home i el seu nom conté la lletra "Q".
  By McAbeu a 11:15 18 comentaris
  E571.- Un palet / ben plantadet / que a sobre el cap / hi té un barret.
  621.- En el joc d'estirar la corda ens diuen que 4 atletes estiren tan fort com 5 persones que no practiquen cap esport i que 2 no esportistes més un atleta estiren tan fort com un lleó. Si un lleó i 3 no esportistes s'enfronten a 4 atletes, qui guanyarà el joc?
  By McAbeu a 20:45 12 comentaris
  620.- Al congrés mundial d'enigmistes de Vila-seca hi havia entre els convidats, 15 especialistes en endevinalles i 24 mags. Dels participants, només 8 no eren especialistes ni en endevinalles ni en jeroglífics i, d'aquests 8, quatre eren mags. Sabent que no hi ha especialistes en endevinalles que també ho siguin en jeroglífics, podríeu deduir quin era el grup més nombrós a la reunió: els especialistes en endevinalles que no eren mags o els mags especialistes en jeroglífics?
  Atabalat amb l'organització del congrés enigmàtic, gairebé se'm passa de dir-vos que aquest és el 1700è post de XAREL-10. No hauria estat bé aquest oblit, que em fa molt de goig anar complint "postversaris" i que vosaltres ho pugueu veure. Gràcies per ser-hi!!. :-)
  By McAbeu a 14:15 15 comentaris
  By McAbeu a 10:15 14 comentaris
  E569.- M'has de veure en el teu pis, / perquè a la finestra estic. / Mai no ploro, sempre ric / i amb mi tothom és feliç.
  619.- Tres savis viatjaven per un estret camí de muntanya a la serralada de l'Atles al nord d'Àfrica i els va sorprendre trobar-hi unes petjades de camell recent fetes. Mentre les examinaven, va aparèixer un mercader atabalat que els va dir: Heu vist un camell que se m'acaba d'escapar?. Cada un dels savis li va fer una pregunta: Té el pèl clar?, És coix?, És cec de l'ull dret?. El mercader va respondre afirmativament a les tres preguntes i es va posar content: Al·là és gran!, i tant que és aquest mateix, on el teniu o cap a on ha anat?. Però els tres savis aviat el van desil·lusionar: No, ni l'hem vist mai ni sabem on és. El mercader no els va creure i els va acusar de robatori davant del rei. Però aquest, després de sentir les seves explicacions, els va deixar lliures. Podríeu explicar com van saber les tres característiques del camell sense haver-lo vist?
  E568.- Unes veuen la lluna, / altres veuen el sol. / Totes juguen a rotllo / i bones germanes que són.
  618.- En un panteó hi trobem la següent inscripció: "Aquí descansen el marit i la muller, el germà i la germana, el pare i la mare... però només dos cossos s'hi han dipositat". Tothom que visita el cementiri pregunta a l'enterrador com pot ser una cosa així, però l'home ja s'ha cansat d'explicar-ho. Podeu fer-ho vosaltres?