text: Què n'hem de fer dels CDs que tenim amuntegats a casa acumulant pols?
  Experts del món de la música expliquen què en farien ells
  Si no saps què fer amb els teus CDs, els experts t'ho expliquen. // CC0
  Actualitzada el 19-03-2021 18:52
  T'agrada molt la música. Tant, que t'has donat d'alta a un compte de pagament d'una plataforma de música en línia i escoltes música tothora. Però de sobte t'atures, mires cap a aquella paret oblidada i t'adones que fa dos, tres o cinc anys que no toques un sol dels discos que tens allà amuntegats, acumulant pols. Aleshores t'agafa un sentiment contradictori, perquè saps que hauries d'alliberar tot aquell espai inútil, però et fa una pena horrible desfer-te de tota aquella música, de tots aquells records de la teva època més gloriosa. I per no haver-t'hi d'enfrontar, deixes de mirar-los i te'n tornes a oblidar fins a la propera vegada.
  Què n'hem de fer, doncs? Els experts opinen
  Hem consultat diverses persones relacionades amb el món de la música per saber si els CDs tindran una segona joventut d'aquí a uns anys, com ha passat amb els vinils, si s'apujaran de preu i els col·leccionistes ens els compraran o si ja els podem llençar i aprofitar l'espai.
  Molta gent ja no sap què fer amb tants CDs. // RAC1
  Jordi Beltran, editor del 'RAC1ncentrat' i periodista musical a 'El món a RAC1'
  El periodista més veterà de RAC1 també és un gran entès en música. Reconeix que, durant molts anys, va ser reticent a l'adopció del CD com a format preferent i defensava el vinil per la profunditat i la textura del so. Malgrat els seus esforços, va haver de claudicar i prendre el CD com a suport habitual. Ara, però, creu que no farà el mateix que va fer amb els vinils i no defensarà tant els discos compactes.
  Penso en els que van aconseguir imposar el CD i el que faria és tornà'ls-hi tots i que se'ls quedin ells. És un format que actualment no té sentit i que, a més, està totalment condicionat per la fabricació de reproductors de CDs, que cada cop se'n fan menys
  Què se'n pot fer? Doncs escultures als encreuaments de carreteres, fer una gran catedral de plàstic. Si tens un lector que encara funcioni, ves escoltant música mentre puguis. Més enllà d'això, només pots que mirar-te'ls amb nostàlgia
  Beltran considera que els primers promotors i fabricants de CDs van incomplir les seves promeses, quan deien que seria un format de llarga durada i de gran resistència, perquè s'ha demostrat que no ha estat així. El que més greu li sap de tot plegat són les edicions de col·leccionista i les capses especials d'edició limitada.
  Els ordinadors ja no tenen lectors de discos. // CC0
  Guille Milkyway, líder de La Casa Azul i col·laborador d''El món a RAC1'
  Quan li vam fer la consulta des de RAC1.cat, Milkyway va fer una autèntica dissertació argumentant per què la mort del CD no es pot comparar a la mort dels vinils i de les cassets.
  Hem de partir de la base que és un format digital, a diferència de les cintes i els vinils. Però amb la digitalització del món i l'arribada de l''streaming', el CD comença a no tenir sentit a nivell tècnic. A més, a nivell d''streaming', d'aquí a poc les xarxes permetran escoltar música sense cap mena de compressió, amb molta més qualitat que la que hem tingut aquests anys amb el CD
  El líder de La Casa Azul considera, fins i tot, que ni tan sols té sentit fer nostàlgia d'aquest suport: "Sempre he opinat que és el pitjor suport de tots els que hem tingut des dels inicis de la música gravada", afegeix.
  Ha estat un moment de transició, que ja, d'entrada, era una tecnologia obsoleta. Un CD és un disc [que emmagatzema dades], i això ja ho tenim a l'ordinador, al telèfon... Més enllà del tema romàntic associat a un moment de la vida i del col·leccionisme, no hi trobo sentit. Estic molt content de la desaparició del CD
  Milkyway recomana a tothom que se'n desfaci, si no és que sent un amor nostàlgic: "El CD ocupa molt i no es revaloritzarà, si no és que són edicions molt estranyes. En el meu cas, encara no n'he fet res, però al final els acabaré portant a vendre'ls a pes o a reciclar", assegura. El músic reconeix que té una habitació plena de CDs i creu que és "una pèrdua d'espai i de tot".
  El CD no és res, és l'esterilitat absoluta. No serveix per a res, mai no ha servit per a res i l'hem de llençar a les escombraries. És el que penso des de fa molts anys
  El que sí que reconeix és que alguns col·leccionistes defensen les edicions cuidades de determinats discos, que es poden acompanyar de material especial, un llibre, una portada especial, "però igualment ni així té sentit, perquè el vinil també el supera a aquest nivell", conclou Milkyway.
  Òscar Dalmau, coeditor de 'La competència'
  Dalmau és un amant del vintage i col·lecciona vinils. Però reconeix que també va començar a col·leccionar –que no deixa de ser acumular– CDs a principis dels 90, quan va començar a la ràdio.
  Em desfaria únicament dels CDs que són edicions barates, però no d'edicions especials. Per exemple, jo tinc a casa un vinil original de jazz (del segell Blue Note), però després vaig comprar en CD la versió remasteritzada a partir de les cintes de la gravació original, on s'inclouen diverses preses més de peces que es van descartar per al vinil original. Això, per a qui col·lecciona música té un valor que no tindran els CDs convencionals que són una còpia del vinil
  Les edicions especials són les que val la pena conservar. // CC0
  Dalmau reconeix que li sap molt greu llençar tant CDs, vinils o llibres i els guarda tots a casa, esperant que potser es revaloritzi el suport. A més, molts dels CDs que té són edicions limitades, estranyes, del mercat japonès o reedicions de rareses, que si no fos pel CD no les podria escoltar, perquè no existeixen a Spotify. El que sí que fa és escollir Spotify, si el disc en qüestió es troba a aquesta plataforma, perquè és més fàcil. A més, afegeix que cal anar amb cura amb la conservació dels discos.
  El CD té un pitjor envelliment que el vinil, perquè el vinil, que sona 'mecànicament', si el cuides bé, et dura anys i panys. En canvi, tinc CDs que no tenen ni 10 anys i ja s'encallen i salten
  Arnau Tordera, líder del grup Obeses i col·laborador d''El món a RAC1'
  El podeu escoltar cada dijous explicant "El secret de l'èxit" de cançons universalment conegudes a El món a RAC1 i també en els seus projectes musicals i artístics. Arnau Tordera considera que la qualitat dels CDs ja la trobem a les plataformes de streaming, de manera que és totalment prescindible.
  A escala global ja hem superat la seva època i hem arribat a un punt de no retorn. Avui en dia el consum majoritari de música és en línia i l'objecte físic ja s'ha fet del tot accessori. Penso que els CDs no s'arribaran a valoritzar atès que allò que poden oferir ja s'ha superat i, a part, l'objecte físic del CD mai va aconseguir la mística i l'encant que sí que tenia, i segueix tenint, el vinil
  Per això, el líder d'Obeses creu que la prestatgeria que té plena de discos compactes, tard o d'hora "passarà a millor vida", amb les excepcions de les edicions de col·leccionista. "El CD sempre ha estat un objecte lleig, aquelles capses de plàstic ratllades o esquerdades mai van aconseguir encisar", afegeix. Ara bé, després de dir tot això, fa una puntualització interessant:
  Això que comento és el que penso a nivell global, però en un àmbit més petit, el de la música catalana per exemple, on encara hi ha un vincle directe entre l'oient i l'artista, considero que encara pot tenir uns quants anys de vida perquè segueix sent una bona forma de finançar els projectes musicals. Tanmateix, també penso que anirà desapareixent, però potser serà un procés més lent
  Els grups musicals, com Obeses, venen discos a la sortida dels concerts. // RAC1
  Guillem Solé, líder dels Buhos i col·laborador d''El Barça juga a RAC1'
  Solé, amb el seu tarannà sarcàstic, ha trobat una utilitat als CDs que molta gent també ha posat en pràctica.
  Jo els faig servir per espantar els ocells de l'hort. És molt millor que l'espantaocells, perquè fan reflex, marxen i no se'm mengen les maduixes.
  El músic creu que el format CD no tornarà: "La gent no vol una cosa que ocupa espai, cada cop els pisos són més petits i cada cop estem més acostumats a fer play sense haver de col·locar una cosa allà dintre", raona.
  Jordi Bianciotto, periodista musical
  El periodista i cronista especialitzat en música hi dona un nou enfocament.
  Ara, als continguts culturals s'hi pot arribar per carrils digitals o materials. Però si tu tens un vincle intens amb aquests béns culturals, és difícil que els objectes et facin nosa. Els CDs, per a molts apassionats de la música continua sent important tenir-los, el mateix que els vinils
  Bianciotto justifica el seu argument amb el gust de tenir aquests objectes, de posseir-los, i que el vincle amb la música no depengui d'un núvol o d'una subscripció que pot caducar o que pot esvair-se.
  A més, l'embolcall estètic, plàstic d'una producció musical també forma part de l'obra. Allà, l'artista et diu coses. I després, els discos conserven una informació que sovint a la xarxa no hi és o està disminuïda: crèdits, lletres de cançons, autoria de les composicions... tot això és important per a qui tingui una relació forta amb la música
  Malgrat això, la seva conclusió és que per a la majoria de la ciutadania cada cop tindrà menys sentit acumular CDs. "Però hi ha i hi haurà un segment, segurament minoritari, per a qui conservar tot aquest material continuarà tenint sentit", explica Bianciotto.
  Els CDs aniran desapareixent amb el temps. // CC0
  Ramon Montardit, promotor musical
  El promotor d'artistes de la companyia Halley Records té clar que la desaparició dels CDs és un fet, que la revolució digital ha portat una segona revolució que ha fet que abandonem el suport físic per quedar-nos només amb les dades penjades al núvol, i que puguem tenir milions de cançons disponibles al mòbil.
  Els friquis i romàntics de la música que ens agrada llegir agraïments, crèdits, on s'ha gravat, les lletres, els compositors de cada obra, amb el vinil és molt més agraït de llegir, però el CD també ens aporta aquesta informació. Amb Spotify i amb el núvol és molt més difícil d'aconseguir-la
  Els CDs no aguanten gaire bé la humitat. // CC0
  Però el romanticisme pot amb mi. I soc capaç de lligar un punt de la meva història personal amb cada CD que vaig adquirir. Mai podria desfer-me d'un CD, sigui una edició barata o de col·leccionista, perquè seria desprendre'm d'una part de la meva vida
  Com li passa a molta gent, el Ramon és capaç d'agafar un CD i remuntar-se a un moment de la seva vida. També reconeix que prefereix els vinils, per la complexitat sonora que proporciona, i a més s'ha demostrat que els CDs també es fan malbé.
  A quin contenidor van els CDs?
  Si ets del gran segment de població que creu que no té sentit amuntegar CDs i vols alliberar l'espai, sàpigues que els discos compactes no van al contenidor groc ni al gris. Tot i que estan fets d'un plàstic de gran valor per al reciclatge, les laques i materials metàl·lics que contenen els fan molt contaminants i tòxics si no es processen adequadament. Per això és important dur-los a una deixalleria.