text: Revisió del 09:58, 19 ago 2013
  Revisió del 07:58, 23 jul 2013 (modifica)
  Revisió del 09:58, 19 ago 2013 (modifica) (desfés)
  {{inacabat|data=desembre de 2012|Bestiasonica|6/12/2011}}
  L''''edil''' (en [[llatí]], ''aedilis'') era una [[magistratura romana]]. Actualment es diu de vegades edils als regidors dels ajuntaments. Els primers (''aediles'') eren els guàrdies dels edificis oficials. El càrrec d''''edil de la plebs''' (''aediles plebei''), [[plebeus]], va sorgir poc després de l'establiment del càrrec de [[tribú de la plebs]]. En un principi eren dos més tard quatre: dos '''edils plebeus '''i dos''' edils curuls''' (vers el 365 aC); i finalment sis (dos edils més d'extracció plebea instituïts per [[Juli Cèsar]]). Era una magistratura romana menor encarregada de qüestions de repartiment de gra i manteniment de les construccions (carrers, edificis,...) i l'ordre públic i moral.
  Els edils, com els tribuns, també eren dos. Les seves funcions no són prou conegudes, i sembla que van sorgir inicialment com ajudants del tribuns de la plebs per a temes judicials poc importants on només pogués ser imposada com a pena una [[multa]]. Probablement les seves funcions van derivar cap un control (encarregats) dels mercats. Tanmateix sembla que foren els encarregats d'organitzar els [[Jocs Plebeus]] (''Ludi plebeii'').
  Vers el [[365 aC]] els edils foren reconeguts com a magistrats oficials pel senat (''[[Lex Furia de aedilibus]]'') i es va introduir l''''edil curul''', magistratura formada per una parella d'edils (edils curuls, ''aediles curuli''), [[patricis]], amb la funció d'organitzar els ''[[Ludi Romani]]'' (Jocs Romans).
  Tots quatre edils eren elegits pels [[Comicis romans|comicis tribunats]] (''Comitia tributa'').
  Eren també els custodis dels [[plebiscit]]s. Altres funcions foren gradualment assignades i no es fàcil distingir sempre els seu deures d'aquelles que eren assignades als censors; ni distingir-les d'aquelles que eren assignades als edils plebeus o curuls.
  Tenien l'atribució de distribuir gra entre la plebs, el quals era distribuït de vegades de forma gratuïta, o altres cops a una taxa barata; tanmateix aquesta distribució del gra a Roma no s'hauria de confondre amb el deure d'obtenir-lo o procurar-ne el proveïment exterior, que era deure de [[cònsol romà|cònsolcònsols]]s, [[qüestor]]s i [[pretor]]s i alguns cops per un magistrat extraordinari, com el [[prefecte de l'annona]]. Els edils havien d'observar que els terrenys públics no eren usats de forma impròpia, i que els terrenys de pastura de l'estat no eren usats impròpiament; i tenien el poder de castigar amb multes qualsevol acte il·legal en aquest aspecte. Les multes s'usaven per a pavimentar les carreteres i en altres propòsits públics. Tenien la superintendència general sobre la compravenda, i, conseqüentment la supervisió dels mercats de coses exposades a la venda, com els esclaus, i dels pesos i mesures: per questa banda del seu deure deriva el nom amb el que són esmentats pels escriptors grecs (a*o*ra*ómoi) Era de la seva competència vigilar que no s'introduïen ritus de nous deus a la ciutat, tenir cura de l'observança de les cerimònies religioses, i la celebració de les antigues [[festes romanes|festes i festivals]]. La superintendència general de la policia comprenia el deure de preservar l'ordre públic, la decència, i la inspecció dels [[banys romans|banys]], dels bordells[[bordell]]s i de les prostitutes. Els edils disposaven de diversos subalterns com els ''praecones, scribae ''i'' viatores''.
  Els edils curuls, que també eren dos, eren originalment escollits exclusivament entre els patricis, més tard alternativament entre patricis i plebeus i finalment indistintament entre ambdós <ref>Livi. VII. 1</ref> L'ofici dels edils curuls fou instituït el 365 aC i, d'acord a Livi, en ocasió dels plebeus edils plebeus refusaren consistir la celebració dels [[jocs màxims]] (''ludi maximi'') durant quatre dies en comptes de tres en els que s'havia de realitzar un ''[[senatusconsultum]]'', pel que foren escollits dos edils entre
  però les regles sobre els seus edictes servien com a guia per a tots el edils. Els edictes dels edils curuls es fonamentaven en la seva autoritat com a superintendents dels mercats, i sobre la compravenda en general. Consistentment, els seus edictes tenien principalment o exclusivament referència
  a les regles co de compra i contracter s per bargin i venda. Una gran part de les provisions dels edictes dels edils feien referència a la compravenda d'esclaus. Les persones tant plebees com curuls eren [[sacrosant]]essacrosantes. <ref>Livi, III 55</ref>
  Sembla que després thedel appointmentnomenament dels edils curuls, les funcions originalment exeridespelsexerides pels edils plebeus eren exercides amb poques excepcions,
  per tot tots els edils indiferentment. Durant els cinc dies després de ser escollits o assumintd'assumir el càrrec se'ls requeria to determine by lot, o per acord
  entre ells mateixos, quines parts de les ciutats s'havien de fer càrrec sota la seva superintendència; i cada edil havia de tenir cura solament de la neteja i pavimentació dels carrers del seu districte <ref>Tabul. Heracl. ed. Mazoch</ref>
  Els edils pertanyien a la classe dels magistrats menors. Dionisi constata que els edils eren escollits pels comicis curiats (IX 43);per``operó això es improbable.
  Els edils plebeus eren escollits entre els [[comicis centuriats]] però més tard entre els comicis tribunats (Dionys. VI 90 IX 43.49; Livi II 56, 57),
  L'última menció del edils correspon a [[Agrippa]], qui voluntariament assumí el càrrec i reparà tots els edificis públics i les arreteres assumint-ne el cost,
  sense usar diners de l'[[erari]] (tresor de Roma) Dió Cassi, XliX, 43; Plini HN XXXVI 15). El càrrec d'edil tingué tanmatix perdé el seu caràcter veritable