text: CDR, 8 mil motius i el Sindicat de Llogateres reivindiquen la implicació social a la FMA | elCugatenc
  CDR, 8 mil motius i el Sindicat de Llogateres reivindiquen la implicació social a la FMA
  Ha estat un any intens en quant a mobilitzacions i reivindicacions a la ciutat i això ha animat a la Festa Major Alternativa (FMA) a tenir un pregó a tres bandes entre el Comitè de Defensa de la República (CDR), la campanya 8 mil motius del Comitè de Vaga Feminista i el Sindicat de Llogateres, tres lluites paral·leles que han marcat l'actualitat de la ciutat durant els darrers mesos. Aquest any el pregó de la FMA ha acabat coincidint amb el Paga-li Joan ja que la pluja ha obligat a retardar-lo un dia.
  El CDR ha reivindicat el valor de la FMA com a espai autogestionat i participatiu. Han demanat l'arribada de més persones refugiades a la ciutat, la lluita feminista, l'alliberament de Raül Romeva i el retorn de Clara Ponsatí i han tingut un recordatori especial per a les persones encausades per les vagues i protestes dels darrers mesos. "Fem una crida a la solidaritat perquè només juntes podrem fer front a aquesta onada repressiva que està duent a terme l'Estat espanyol", han cridat.
  8 mil motius han recordat les set encausades pel tall als Ferrocarrils durant la vaga del 8 de març i la petició d'una responsabilitat de 26.000 euros i l'acusació per un delicte de desordres públics. Recorden que, malgrat el procés judicial obert, les desigualtats i injustícies que es denunciaven durant la vaga segueixen presents en l'actualitat. "Entenem que la criminalització i judicialització de formes de protesta social en el marc d'un vaga general i d'altres no són més que un intent de pressió cap a la gent que lluita contra un Estat patriarcal, capitalista i feixista", diuen. Criden a un feminisme que faci trontollar el sistema mitjançant l'acció directa.
  Les llogateres han recordat la desigualtat i la dificultat d'accés a l'habitatge a Sant Cugat. "Vivim a una ciutat que ha estat governada durant massa temps per la dreta liberal, provocant una constant i paulatina substitució de classes", denuncien. Per això, consideren clau l'organització davant la gentrificació, l'actitud de les entitats bancàries, dels abusos i la impassibilitat de moltes persones. Demanen que viure no sigui un luxe, sinó un dret.
  La política es fa al carrer
  Ens vam enlluernar tant amb el 15M, que realment va ser increïblement finit amb una transformació que, en tot cas, arriba gradualment –com si l'esclat del 2011 haguera sigut una llavor–, que ara ens costa veure els mèrits de la mobilització social.