text: Entrevista a Ramon Jordana Pèrez: maquinista i ramader a la Vall de Boí
  Boí Taüll · Entrevista · Ramon Jordana Pèrez, Boí Taüll, ramader, maquinista, trepitjaneus
  Entrevistem a Ramon Jordana Pèrez, maquinista i ramader a la Vall de Boí.
  En Ramon Jordana a la màquina trepitjaneu.
  1. Per començar, parla'ns una mica sobre tu. On vas néixer, on vius, d'on et sents…?
  Vaig néixer a Barruera l'any 1986 i tota la vida hi he viscut i em sento d'allà, que de la zona de la Vall de Boí n'és la capital. Ara hi visc amb la meva dona i el meu fill, i només vaig marxar per estudiar, perquè aquí dalt quan vols estudiar has de marxar.
  2. Ens podries explicar en què consisteix la teva feina a l'estació de Boí Taüll?
  Nosaltres treballem amb les màquines trepitjaneu quan tanquen l'estació. Bàsicament preparem l'estació per al dia següent poder obrir amb les millors condicions de neu. Anem donant voltes per les pistes anivellant la neu i arreglant els desperfectes que es fan dels esquiadors i adequant la sortida i entrada dels remuntadors. Els 'pisters' són qui ens passen cada dia el 'parte' de les zones que s'han d'arreglar i a banda de la neu també arreglem altres espais de les pistes.
  Municipi de Barruera, a la Vall de Boí.
  3. Què et va motivar a treballar de maquinista?
  Des dels 4 anys que esquiava a Boí Taüll i vaig estar competint varis anys. Va sortir l'oportunitat i m'anava bé perquè de l'hotel familiar se n'ocupa la meva germana i m'ho podia combinar amb la meva altra feina. Això és un complement al meu negoci real perquè per desgràcia costa molt viure només de la ramaderia.
  Quan jo vaig entrar, l'estació estava limitada de maquinistes i com em coneixien i sabien que portava tractor i que em coneixia les pistes de memòria, vaig entrar directament.
  En Ramon Jordana combina les tasques a Boí Taüll amb la ramaderia.
  4. Normalment treballes quan és fosc, com gestiones treballar amb poca visibilitat?
  Quan tanquen l'estació ja comencem i normalment estem fins la 1 de la nit i de fet, per xafar la neu és millor fer-ho de nit. Jo ho gestiono bé, com no tinc problemes de vista, no tinc problemes.
  Quan hi ha boira és més difícil, però jugo amb el factor que com he esquiat tota la vida a Boí Taüll em conec l'estació de memòria, tot i així no és fàcil aquesta feina.
  5. Amb quines altres dificultats et trobes?
  Quan hi ha condicions molt adverses anem una màquina darrera l'altra per motius de seguretat. Dificultats no hi ha gaires, el que passa és que a vegades la neu està molt complicada però simplement tardes més.
  Potser amb el que és passo por és amb els esquiadors de muntanya, ja que pot haver-hi accidents. Els que fan esquí de muntanya que ens coneixen ja ens truquen per preguntar-nos on estem i no passar per allà, i ho agraïm molt.
  6. Quins son els millors moments de la teva feina?
  Un bon moment per a mi és la soledat que es té a la màquina perquè recordo molts moments i dins meu ho passo molt bé. És un estona que estic amb mi, amb la muntanya que m'encanta i amb la neu, per exemple quan hi ha molta i vaig amb la màquina és com si esquiés.
  A Boí Taüll de les millors coses que hi ha és poder veure la sortida del sol al cap de Puigfalcó, és impressionant.
  En Ramon Jordana a l'hivern treballa a l'estació de muntanya de Boí Taüll.
  7. A banda de ser conductor de màquines trepitjaneu ens han comentat que també ets ramader. Què vas fer primer, de ramader o de maquinista?
  Jo primer sóc ramader i després sóc maquinista, perquè de ramader ho faig tot l'any. Tenim 100 vaques de carn i ens dona molta feina tot l'any, per tant primer vaig ser ramader. El fet de ser ramader és el que em va fer accedir a maquinista.
  8. Quines tasques principals fas com a ramader sobretot a l'hivern?
  Fem de tot perquè som una empresa familiar, ara a l'hivern més que res cuidar als animals que els tenim estabulats i a l'estiu fem totes les tasques de camp amb el tractor, com recol·lectar herba, mentre les vaques estan a la muntanya, i de tant en tant hem de pujar a revisar que estiguin bé.
  En Ramon Jordana amb el seu ramat de vaques.
  9. Com és el dia a dia d'un ramader a ple hivern?
  El que és donar de menjar als animals ho fem sempre al matí, llavors primer deixo al meu fill a l'escola a les 9h, vaig cap al corral, els hi dono menjar, faig feines pendents per allà i fins a les 15h que vaig a dinar. Després pujo ja a pistes.
  10. Com compagines 'les vaques i la màquina'?
  Jo he tingut vaques tota la vida, tinc la sort que ho portem amb el meu pare i el meu tiet. Com és molt difícil viure de la ramaderia i ara encara més, m'ho compagino amb la màquina per poder anar tirant.
  En Ramon Jordana treballa quan es fa fosc a Boí Taüll.
  Pel matí, doncs em dedico a les vaques i després ja pujo a pistes. Si després a la tarda s'ha d'anar al corral a revisar qualsevol cosa van ells. A l'estiu que no estic a pistes a la tarda aprofito per anar a corre i fer esport.
  11. Què creus que té en comú un ramader i un conductor de màquines trepitjaneu?
  El fet de ser ramader em va donar la facilitat d'entrar a maquinista. La màquina s'assembla molt a un tractor. Conduir un tractor fa que tinguis les distàncies molt acotades i això fa que ja tinguis un pas endavant.
  Les màquines trepitjaneu faciliten l'accés a les pistes.
  El tractor és una màquina que va lenta, com la trepitjaneu, que té una pala, com la trepitjaneu i sobretot que les màquines de pistes porten un aparell al darrera i els tractors sempre porten empacadores o altres estris. Aplanar la neu ho fas intuïtivament perquè amb el tractor també ho fas. De fet a l'estació som tres que tenim vaques.
  12. Què és el que més t'agrada de cada professió?
  El que més m'agrada de les dues és que treballo al lloc de la meva vida, a la muntanya de la vall de Boí. De la ramaderia que ho he fet tota la vida, i veure els teus camps i les teves vaques t'omple com a persona, però sobretot la satisfacció que donen els animals és increïble, perquè tenim un amor cap ells que molta gent no entén. Estem amb ells els 365 dies, als parts, sigui l'hora que sigui i mai ho he fet a disgust.
  De xafar neu és una feina que enganxa, perquè tot i que vas molt cansat i més compaginant-ho amb la ramadera, sempre tornes perquè és adictiu agafar la màquina i més amb el paisatge d'aquí dalt que és impressionat.