text: Històries de la Tofa | ToniTofa
  Arxiu de la categoria: Històries de la Tofa
  Publicat dins de Blog, Feina, Històries de la Tofa	| 1 resposta
  Publicat el 8 maig 2011 per ToniTofa
  Avui a Solius, a l'hora de dinar, tot parant la taula mentre els cotxes feien la volta de reconeixement i l'arròs estava reposant els últims minuts (no dic paella perquè els cosins vila-realencs de l'Aurora em tallarien el coll, que es veu que l'autèntica paella valenciana no porta musclos, ni escamarlans, molt menys salsitxes i és groga), des de la finestra de la cuina he vist algo verd que es movia entre les plantes:
  Hem sortit sigil·losament i no s'ha espantat gens, quan normalment al mínim moviment fugia cap al cau. M'ha deixat anar a buscar la càmera al cotxe i tornar, i ell com si res, entrant i sortint a un forat, pujant als testos, passejant per l'herba i fins i tot se m'ha apropat a mig metre dels peus (estant jo quiet amb la càmera com un dels de les rambles, potser venia a tirar-me una moneda?).
  I de cop n'ha aparegut un altre, una mica més lluny, a la seva bola, que ha caçat un llimac i ha estat entretingut una bona estona (com jo).
  Al final m'he mogut massa i han marxat escales avall del jardí, cap al seu lloc habitual. Es veu que són parella i s'estan al cau que altres anys n'hi havíem vist un de sol…
  M'he perdut la sortida del gran premi de Turquia i m'he trobat l'arròs a taula… Bé, paella collons! que lameumare també la fa molt bona!
  Publicat dins de Blog, Fotos, Històries de la Tofa	| Deixa un comentari
  Publicat el 22 març 2011 per ToniTofa
  Feia molts anys que el nivell de l'embassament de Susqueda no arribava als sobreeixidors. No se quantes vegades ho he vist, però crec que es podrien comptar amb els dits d'una mà. La darrera vegada va ser al 1996, l'any que vaig anar a viure a Barcelona.
  Estava estudiant per pujar nota per la selectivitat i vivia a casa el meu germà, que m'havia acollit perquè m'anés situant a la ciutat. No recordo el moment exacte, però se que quan vaig saber que l'aigua passava per damunt la presa vaig agafar la Teisa cap a Amer per poder-ho veure. És un moment especial, no se què té, el rugit i la força de l'aigua saltant i picant al fons de la presa… mirar aigües amunt des del mig de la presa i imaginar-te que estàs nedant contra corrent, intentant salvar la vida i no caure daltabaix… o més realista, veure un tronc flotant, movent-se a poc a poc, però cada vegada més ràpid fins que passa per sota i cau avall.
  Aquesta vegada em vaig haver d'esperar a divendres i confiar que encara saltaria aigua. Vaig sortir a les 3 de la feina, dinar ràpid i cap a Susqueda! Hi va haver sort, però la làmina ja era primeta i es feia fosc. De totes maneres, si hi hagués pujat dissabte no ho hauria vist.
  Espero no haver d'esperar 15 anys més per tornar-ho a veure.
  Ah, el meu pare em sembla que encara hi treballava al 1996…
  Més fotos de Susqueda aquí. I un video.
  Asintiomatucio
  Publicat el 24 abril 2009 per ToniTofa
  Després de tanta història i tant cibercondríac va arribar l'hora d'anar a veure el senyor cardiòleg. Un nou electrocardiograma, esperi fora, ja l'avisarem… i m'avisen, hola bon dia senyor cardiòleg, vegem aquest electrocardiograma… Fuma? No. Pren drogues? No. Al·lèrgies? No, que jo sàpiga. Dolors al pit? No. Sensació d'ofegament? No. Mmmmmmm i què fa vostè aquí? Res, que em van dir que tenia un desnivell a la corva S-T, vaig anar al metge i em va enviar d'urgències cap aquí (2 mesos d'urgència). Doncs res, el seu electrocardiograma és el d'una persona normal de la seva edat, esportista, jove, etc. el meu electro seria semblant al seu, no es preocupi, pot fer vida normal sense cap limitació.
  Paciente de 31a asintiomatucio con ecg de repolarización precoz sin alteraciones significativas ni clínica, no precisa tto ni controles por cardiologia.
  No tiene limitación para realizar ningún tipo de actividad.
  Lo d'asintiomatucio ho he traduït com assimptomàtic…
  Ah, i el cor me l'ha dibuixat la infermera… (al senyor de 70 anys que anava abans que jo també li ha dibuixat, jo no sóc cap segon plat!).
  Publicat dins de Blog, Històries de la Tofa	| 2 respostes
  No es pot fer tot…
  Publicat el 19 abril 2009 per ToniTofa
  Aquesta Setmana Santa he canviat la costum anual d'anar a León amb la família per passar tres dies d'espeleo intensiva al Massís d'Arbàs, a l'Alta Garona, amb el Comando Patxaran:
  Foto del Carlos
  Sí, ens va nevar i ploure cada dia, però a dins els avencs i coves només hi circulava aigua… no passa res… A més a més l'Àlex em va regalar un mal d'esquena per acabar de fer la penitència.
  O sigui que després de tot això vaig tornar lisiat i defdedat per tota la setmana.
  Bé, no passa res… compensa amb l'experiència, el paisatge i la companyia, però clar, arriba el següent cap de setmana i…