text: ZPRÁVA: Oxford versus Cambridge - Dedeník
  ZPRÁVA: Oxford versus Cambridge
  Krátce o veslování aneb "Real athletes row. Others just play games" *
  Jedním z nejkrásnějších (a zároveň nejobtížnějších) vodních sportů je veslování a jedním z nejznámějších závodů ve veslování je ten, který se pojede právě dnes odpoledne (16:30 BST – v 17:30 středoevropského letního času, vysílá Eurosport). Kdo jste hádali, že se jedná o závod sportovních týmů univerzit Oxford a Cambridge, hádali jste správně.
  Takže nejprve něco o veslování jako takovém: http://veslovani-sportu.navajo.cz/
  Něco málo z historie závodu: http://veslarsky-zavod.navajo.cz/
  Pokud jste se už dostatečně pobavili, oficiální stránky dnešního závodu jsou zde – najdete na nich nejen složení obou posádek včetně výšky, váhy, věku a oboru studia, ale i trasu závodu, nejlepší místa pro sledování a snad i možnost on-line přenosu.
  Uznávám, že veslování není divácky příliš atraktivním sportem, ovšem jen pro ty, kteří netuší, kolik úsilí a tréninku se za jedním jediným elegantním záběrem vesla skrývá. Takže se dnes zkuste dívat, třeba si svůj názor na veslování opravíte. Enjoy rowing!
  * Oblíbený nápis na tričkách mladých veslařů, též jedna z mnoha skupin na Facebooku
  Aktualizováno: 2.4.2010 — 18:42
  21.11.2011 (09:01)
  hodně zajímavé!!
  6.4.2010 (07:44)
  Milá Aido , moc se omlouvám a stydím , ale naprosto jsem Tvůj článek přehlédla v tom správném čase.
  Tak alespoň dodatečně děkuju. Veslování není moje disciplína (moc dřiny, moc kázně , o to víc se mi líbí, když to někdo umí.
  3.4.2010 (18:15)
  Tak už dojeli, koukali jste se někdo? Nakonec vyhrál Cambridge, i když já osobně jsem fandila Oxfordu.
  3.4.2010 (16:46)
  Díky Aido, nastartovaly vzpomínky. Já byla jen maličký amatér, ale svoji kánoi jsem měla ráda asi tak jak mám teď ráda kolo. Prostě řeky a lidičkové okolo nich k mému životu patří.
  3.4.2010 (13:21)
  Aido, díky za úžasný článek o veslování i s odkazy. Suprově mně to naladilo.
  A taky evokovalo vzpomínky na přerovskou loděnici a rodnou řeku mého srdce , Bečvu.
  Na té krásné řece brázdily vodu jako kormidelnice sestry Širokých,z rodiny těch pravých českých sokolů. Jejich břitké hlasy s povely mi do dneška zní v hlavě. Mé rodné město má velkou tradici v tomto úžasném sportu a vede si stále dobře.
  Taky tam bývají na řece závody dračích lodí se vší parádou a to je úžasné.
  Pamatuji si z dob svého dětství,kdy veslaři dělávali tzv. benátskou noc na Bečvě, to byly ve tmě desítky nazdobených osvětlených lodí na vodě , se závěrečným ohňostrojem.
  3.4.2010 (19:28)
  ASno, Bečva – toť řeka našeho ustrojení, našeho srdce, našeho dálného východu. Promiň, Dřevničko.
  3.4.2010 (11:29)
  Prima rodinka, prima parta, prima hobby, prima potomstvo – moc vám přeju, aby to všecko vydrželo!
  Na odkazy až odpoledne. Těším se, bodejť!
  3.4.2010 (08:08)
  Aido, vždycky se mi moc líbí, když se tu seznamuju s věcma, o který bych jinak nezakopla
  Díky a ať vám to dobře jezdí
  3.4.2010 (08:30)
  Jj, naprostý souhlas se vším . Díky, aido, za rozšíření obzorů! Chi, ty odkazy – to je skutečně něco . Hodně zdaru – nejen při sportu!
  3.4.2010 (00:47)
  K Mlsotníku jsem nestačila připsat. Tak jenom co by byly velikonoční svátky bez dobrot, že ano? Co se týče veslování to už v mém věku není aktuální a jinak bylo aktuální jenom jednou jedinkrát v životě a o tom se teď nemohu rozepisovat. Ale jak jistě chápete, tenkrát jsem se neutopila ač neplavec.
  Chtěla jsem vám všem popřát veselé velikonoce plné sluníčka a jara. A děkuji za přání která jsem dostala. "Růžový čtvrtek" a "dlouhý pátek" (tak se tu ty dny nazývají) jsou za námi a já se cítím ukřižovaná, aniž by to někomu bylo ku prospěchu a aniž by to zasáhlo lidstvo dobrem a zlem jak se stalo v případě Ježíše Krista. Kéž bych i já vstala z mrtvých.
  Garyk měl včera narozeniny, jsou mu tři roky a měl by být dospělý a rozumný. Cha cha cha chi chi chi. Jak má byt rozumný, když panička pomalu a jistě rozum ztrácí. Jelikož má Garuš tak citlivé zažívání žádný dort z paštikou a uzeninami nedostal. Chudák náš jeden malej ušatej. A zase musí být přivázaný, protože ti zdejší dovedové samozřejmě střílí a děsí psy i stařenky. Válku na ně, říkám si. Jestli by to ovšem pomohlo.
  A už chodíme naše obvyklé procházky. Že to ale trvalo než ledy na cestách zmizely. Sněhové zbytky jsou sem tam ještě vidět a ptáci nad nimi pozpěvují jako kdyby bylo jaro. Nikde nic zeleného kam oko pohlédne, po téhle zimě ani ta tráva není zelená jak bývá. A šeřík ještě dlouho neoplesniví. To se vždycky radoval můj manžel když na dálku viděl zeleň pupenů, prý už šeřík vypadá jakoby plesnivěl, hlásil. Na to si ještě počkáme !!!