text: 896k 110k
  o stavu základních práv v Evropské unii v roce 2015
  Zpravodaj: József Nagy
  – s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie (dále jen "Listina") ze dne 7. prosince 2000, která byla vyhlášena dne 12. prosince 2007 ve Štrasburku a vstoupila v platnost společně s Lisabonskou smlouvou v prosinci 2009,
  – s ohledem na závěrečné připomínky Výboru OSN pro Úmluvu o právech osob se zdravotním postižením přijaté v říjnu 2015,
  – s ohledem na tyto obecné připomínky Výboru OSN pro práva dítěte: č. 6 (2005) o zacházení s dětmi bez doprovodu a odloučených od rodin mimo svou zemi původu, č. 7 (2005) o naplňování práv dítěte v raném dětství, č. 9 (2006) o právech dětí se zdravotním postižením, č. 10 (2007) o právech dětí v soudním systému pro mladistvé, č. 12 (2009) o právu dítěte být slyšeno, č. 13 (2011) o právu dítěte na svobodu od všech forem násilí a č. 14 (2013) o právu dítěte na prvořadé zohlednění jeho zájmů,
  – s ohledem na úmluvu OSN z roku 1951 o právním postavení uprchlíků a její protokol z roku 1967,
  – s ohledem na Doporučené zásady a pokyny k lidským právům na mezinárodních hranicích, které vydal Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva,
  – s ohledem na zprávu zvláštního zpravodaje OSN pro prosazování pravdy, spravedlnosti, odškodňování a záruk proti recidivě ze dne 22. července 2014,
  – s ohledem na regionální prováděcí strategii k Madridskému mezinárodnímu akčnímu plánu pro problematiku stárnutí, 2002.
  – s ohledem na Úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod, judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, zvláště na věci 18766/11 a 36030/11, na úmluvy, doporučení, rezoluce a zprávy Parlamentního shromáždění, Výboru ministrů, komisaře pro lidská práva a Benátské komise Rady Evropy,
  – s ohledem na rezoluci Parlamentního shromáždění Rady Evropy 1985 (2014) – Postavení a práva národnostních menšin v Evropě,
  – s ohledem na Chartu Rady Evropy o výchově k demokratickému občanství a lidským právům,
  – s ohledem na směrnici Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování(8),
  – s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání(9),
  – s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU o audiovizuálních mediálních službách(10) a na výsledky veřejné konzultace, kterou Komise uskutečnila od července do září 2015,
  – s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/36/EU ze dne 5. dubna 2011 o prevenci obchodování s lidmi, boji proti němu a o ochraně obětí, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/629/SVV(11),
  – s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/29/EU ze dne 25. října 2012, kterou se zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu a kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2011/220/SVV(13),
  – s ohledem na směrnice o procesních právech podezřelých a obviněných osob v trestním řízení,
  – s ohledem na soubor opatření na ochranu údajů přijatý v prosinci 2015,
  – s ohledem na nařízení, kterým se zřizuje evropská pohraniční a pobřežní stráž a na směrnici o azylovém řízení,
  – s ohledem na závěry předsednictví Evropské rady ze zasedání, které se konalo ve dnech 15.–16. března 2002 v Barceloně,
  – s ohledem na Evropský pakt pro rovnost žen a mužů na období 2011–2020 přijatý prostřednictvím závěrů Rady ze dne 7. března 2011,
  – s ohledem na závěry zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci ve dnech 5.–6. června 2014 o politice v oblasti integrace přistěhovalců v Evropské unii,
  – s ohledem na prohlášení trojice předsednictví EU o rovnosti žen a mužů ze dne 7. prosince 2015,
  – s ohledem na závěry Rady o rovnosti osob LGBTI přijaté dne 16. června 2016,
  – s ohledem na závěry Rady o akčním plánu pro lidská práva a demokracii 2015–2019,
  – s ohledem na prohlášení o prosazování občanství a společných hodnot svobody, tolerance a nediskriminace v procesu vzdělávání (pařížské prohlášení),
  – s ohledem na obecné zásady EU týkající se ochránců lidských práv,
  – s ohledem na sdělení Komise nazvané "Nový postup EU pro posílení právního státu" (COM(2014)0158) a na závěry Rady s názvem "Zajištění dodržování zásad právního státu",
  – s ohledem na seznam Evropské komise obsahující opatření pro posílení rovnosti LGBTI osob,
  – s ohledem na zprávu Komise z roku 2015 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii (SWD(2016)0054),
  – s ohledem na sdělení Komise nazvané "Akční plán pro integraci státních příslušníků třetích zemí" (COM(2016)0377),
  – s ohledem na strategii Evropa 2020, zejména na její cíle v oblasti chudoby a sociálního vyloučení,
  – s ohledem na publikaci OECD a Evropské unie nazvanou "Indikátory integrace přistěhovalců za rok 2015 – usazení se",
  – s ohledem na sdělení Komise s názvem "Za sociální investice pro růst a soudržnost" (COM(2013)0083) a doporučení s názvem "Investice do dětí: východisko z bludného kruhu znevýhodnění",
  – s ohledem na průběžnou zprávu Komise ze dne 29. května 2013 týkající se barcelonských cílů s názvem "Rozvoj zařízení péče o děti předškolního věku v Evropě v zájmu trvalého růstu podporujícího začlenění" (COM(2013)0322),
  – s ohledem na zprávu Komise o uplatňování Listiny základních práv Evropské unie za rok 2015 (COM(2016)0265) a na doprovodné pracovní dokumenty útvarů Komise,
  – s ohledem na zprávu Komise o občanství EU pro rok 2013 nazvanou "Občané EU: vaše práva, vaše budoucnost" (COM(2013)0269),
  – s ohledem na sdělení Komise nazvané "Hodnocení provádění rámce EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů a doporučení Rady o účinných opatřeních v oblasti integrace Romů v členských státech" (COM(2016)0424),
  – s ohledem na evropský program pro migraci (COM(2015)0240),
  – s ohledem na evropský program pro bezpečnost (COM(2015)0185),
  – s ohledem na závěry výročního kolokvia o základních právech z roku 2015,
  – s ohledem na výsledky veřejné konzultace v rámci výročního kolokvia o základních právech pořádaného v roce 2016 na téma "Pluralita médií a demokracie",
  – s ohledem na návrh Komise týkající se přistoupení EU k Istanbulské úmluvě Rady Evropy,
  – s ohledem na své usnesení ze dne 12. prosince 2013 o pokroku v provádění vnitrostátních strategií integrace Romů(14),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 4. února 2014 o plánu EU proti homofobii a diskriminaci na základě sexuální orientace a genderové identity(15),
  – s ohledem na svá usnesení o rovnosti žen a mužů,
  – s ohledem na své usnesení ze dne 12. září 2013 o situaci nezletilých osob v EU bez doprovodu(16),
  – s ohledem na svá usnesení o základních a lidských právech, zejména na poslední usnesení ze dne 8. září 2015 ke stavu dodržování základních práv v Evropské unii (v letech 2013–2014)(17),
  – s ohledem na svá usnesení o migraci, zvláště pak na poslední z nich ze dne 12. dubna 2016 o situaci ve Středomoří a nutnosti uceleného přístupu EU k migraci(18),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 8. června 2005 o ochraně menšin a politikách proti diskriminaci v rozšířené Evropě(19),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 27. listopadu 2014 o 25. výročí přijetí Úmluvy OSN o právech dítěte(20),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 11. září 2013 o evropských jazycích, jimž hrozí zánik, a o jazykové rozmanitosti v Evropské unii(21),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 15. dubna 2015 u příležitosti Mezinárodního dne Romů – o anticiganismu v Evropě a vyhlášení dne památky obětí genocidy Romů za II. světové války v EU(22),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 21. května 2013 o Chartě EU: standardní podmínky svobody sdělovacích prostředků v celé EU(23),
  – s ohledem na své usnesení ze dne 25. října 2016 obsahující doporučení Komisi o vytvoření mechanismu EU pro demokracii, právní stát a základní práva(24),
  – s ohledem na rozhodnutí evropské veřejné ochránkyně práv o uzavření šetření z vlastního podnětu OI/8/2014/AN týkajícího se Evropské komise,
  – s ohledem na rozhodnutí a judikaturu Soudního dvora Evropské unie a na judikaturu ústavních soudů členských států, které používají Listinu a opírají se o ni při výkladu vnitrostátního práva, zejména věci C-83/14, C-360/10, C-70/10, C-390/12, C-199/12, C-200/12, C-201/12, C-404/15, C-659/15, C-362/14,
  – s ohledem na příručku Agentury pro základní práva o evropských právních předpisech v oblasti práv dítěte (2015),
  – s ohledem na studii Agentury Evropské unie pro základní práva nazvanou Justice vstřícná k dětem – vyhlídky a zkušenosti odborníků, pokud jde o účast dětí v občanskoprávním a trestním soudním řízení v 10 členských státech EU (2015),
  – s ohledem na zprávu Agentury Evropské unie pro základní práva o násilí páchaném na dětech se zdravotním postižením: legislativa, politiky a programy v EU (2015),
  – s ohledem na průzkum EU zaměřený na osoby LGBT, který provedla Agentura Evropské unie pro základní práva v roce 2013, na její zprávu s názvem "Být trans v Evropské unii – srovnávací analýza dat ze šetření života lesbických žen, homosexuálů, bisexuálů a transsexuálů v EU" z roku 2014 a na její tematický dokument nazvaný Stav základních práv intersexuálních osob z roku 2015,
  – s ohledem na zprávu Agentury Evropské unie pro základní práva nazvanou "Násilí páchané na ženách: průzkum v celé EU",
  – s ohledem na průzkum Agentury Evropské unie pro základní práva s názvem "Antisemitismus - přehled dostupných údajů v Evropské unii 2004–2015",
  – s ohledem na srovnávací právní analýzu Agentury pro základní práva s názvem "Ochrana před diskriminací na základě sexuální orientace, pohlavní identity a sexuálních znaků v EU",
  – s ohledem na průzkumy Agentury pro základní práva EU-MIDIS a průzkum o Romech,
  – s ohledem na index rovnosti žen a mužů Evropského institutu pro rovnost žen a mužů z roku 2015 a jeho zprávu z roku 2015 nazvanou "Slaďování pracovního, rodinného a soukromého života v Evropské unii: přezkum politiky",
  – s ohledem na "Studii ke zjištění a zmapování stávajících údajů a zdrojů týkajících se sexuálního násilí páchaného na ženách v EU", kterou vypracoval Evropský institut pro rovnost žen a mužů,
  – s ohledem na situační zprávu Europolu z roku 2016 "Obchodování s lidmi v EU",
  – s ohledem na zprávu Eurostatu z roku 2015 nazvanou "Obchodování s lidmi",
  – s ohledem na studie Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound) s názvem "Pracovní doba a vyváženost pracovního a osobního života v celoživotní perspektivě" (2013), "Péče o děti a závislé osoby: dopad na kariéru mladých pracovníků" (2013), a "Opatření na sladění pracovních a pečovatelských povinností v době demografických změn" (2015),
  – s ohledem na studii výzkumné služby Evropského parlamentu z května 2015 s názvem "Rovnost žen a mužů v oblasti zaměstnání a povolání – posouzení uplatňování směrnice 2006/54/ES v Evropské unii",
  – s ohledem na slyšení Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, které bylo věnováno základním právům a které se konalo dne 16. června 2016,
  – s ohledem na zprávu Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a stanoviska Výboru pro ústavní záležitosti, Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a Petičního výboru (A8-0345/2016),
  A. vzhledem k tomu, že je nezbytné chránit všechna základní práva; vzhledem k tomu, že Listina základních práv Evropské unie byla plně začleněna do Smluv, a vzhledem k tomu, že v EU a členských státech dochází k porušování základních práv, jak ukazují zprávy Komise, Agentury Evropské unie pro základní práva (FRA), Rady Evropy, OSN a nevládních organizací;
  B. vzhledem k tomu, že Evropská unie je společenstvím založeným na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobodě, demokracii, rovnosti, právnímu státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin,
  C. vzhledem k tomu, že právní stát je páteří evropské liberální demokracie a jednou z hlavních zásad EU vyplývajících z ústavních tradic společných všem členským státům, a vzhledem k tomu, že úcta k právnímu státu je předpokladem ochrany základních práv a závazků stanovených ve smlouvách a v mezinárodním právu;
  D. vzhledem k tomu, že tváří v tvář současným výzvám by EU a členské státy měly prosazovat a vymáhat tyto hodnoty při přijímání jakýchkoli opatření; vzhledem k tomu, že způsob uplatňování zásady právního státu na vnitrostátní úrovni má klíčový význam pro zajišťování vzájemné důvěry mezi členskými státy a jejich právními systémy; vzhledem k tomu, že v souladu se článkem 17 SEU musí Komise zajišťovat uplatňování Smluv;
  E. vzhledem k tomu, že orgány EU již zahájily postupy s cílem překonat takzvané "kodaňské dilema"; vzhledem k tomu, že současný vývoj ukazuje, že je zapotřebí přezkoumat a začlenit nástroje a procesy s cílem zajistit plné a řádné uplatňování zásad a hodnot ze Smluv a že by měl být vytvořen účinný mechanismus, který odstraní přetrvávající nedostatky a zajistí v celé Unii dodržování zásad a hodnot stanovených ve Smlouvě; vzhledem k tomu, že by tento mechanismus měl být založen na důkazech, měl by být objektivní, nediskriminační a provádět hodnocení na rovnocenném základě při dodržování zásady subsidiarity, nezbytnosti a proporcionality, měl by se vztahovat jak na členské státy, tak na orgány a instituce Unie, být založen na odstupňovaném přístupu a zahrnovat jak preventivní, tak nápravnou složku;
  F. vzhledem k tomu, že Evropská unie je odhodlána dodržovat svobodu a pluralismus sdělovacích prostředků a také právo na informace a svobodu projevu, jak je zakotveno v Listině základních práv a v Evropské úmluvě o lidských právech;
  G. vzhledem k tomu, že migrace je součástí přítomnosti i budoucnosti EU a jednou z dnešních nejvýznamnějších výzev, neboť vyzývá k mezinárodní humanitární odpovědnosti EU a jejích členských států, a příležitostí z demografických důvodů a že vyžaduje do budoucna zaměřené řešení, jak co se týče krátkodobého, tak střednědobého krizového managementu a také dlouhodobých politik integrace a sociálního začleňování;
  H. vzhledem k tomu, že právo na azyl je zaručeno Úmluvou o právním postavení uprchlíků (Ženevská úmluva) a jejím protokolem ze dne 31. ledna 1967 a také Listinou;
  I. vzhledem k tomu, že v období od září do prosince 2015 přijala Komise 48 rozhodnutí o protiprávním jednání proti členským státům, které plně neprovádějí a neuplatňují společný evropský azylový systém;
  J. vzhledem k tomu, že podle Mezinárodní organizace pro migraci "v roce 2015 zemřelo nebo je od té doby nezvěstných nejméně 3 771 osob, které se snažily dosáhnout bezpečného evropského území, a celkový počet mrtvých a nezvěstných za posledních dvacet let tak dosáhl více než 30 000 osob";
  K. vzhledem k tomu, že teroristické činy představují jedno z nejzávažnějších porušení základních práv a svobod; vzhledem k tomu, že je nezbytné mít zavedené odpovídající nástroje k ochraně občanů a obyvatel EU a jednoznačně reagovat na toto porušování v rámci právního státu a bojovat proti němu;
  L. vzhledem k tomu, že vražda osmi novinářů, k níž došlo v kancelářích satirického časopisu Charlie Hebdo dne 7. ledna 2015, představovala pokus o útok na svobodu sdělovacích prostředků, svobodu projevu a svobodu umění v EU;
  M. vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby byla při všech opatřeních, která podnikají členské státy a EU, dodržována základní práva a občanské svobody, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života, práva na svobodu a bezpečnost, práva na ochranu osobních údajů, presumpce neviny a práva na obhajobu, práva na účinnou právní ochranu a spravedlivý soudní proces, svobody projevu a informací a svobody myšlení, svědomí a náboženského vyznání; připomíná, že účinná demokratická kontrola bezpečnostních opatření je zásadní; vzhledem k tomu, že bezpečnost občanů EU musí zachovávat jejich práva a svobody; vzhledem k tomu, že tyto dvě zásady představují dvě strany téže mince;
  N. vzhledem k tomu, že jakékoli omezení práv a svobod zakotvených v Listině podléhá zásadě proporcionality a nezbytnosti v souladu s článkem 52 Listiny;
  O. vzhledem k tomu, že musí být respektovány pravomoci členských států, pokud jde o zpravodajské služby v souladu s článkem 72 SFEU;
  P. vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu, a zejména její čl. 15 odst. 1 stanoví, že členské státy neukládají poskytovatelům služeb přenosu a ukládání a hostingových služeb obecnou povinnost dohlížet na jimi přenášené nebo ukládané informace ani obecnou povinnost aktivně vyhledávat skutečnosti a okolnosti poukazující na protiprávní činnost;
  Q. vzhledem k tomu, že podle Komise se každý rok stane 75 milionů lidí v celé EU obětí trestného činu;
  R. vzhledem k tomu, že obchodování s lidmi je závažný trestný čin, který je často páchán v rámci organizované trestné činnosti, znamená závažný zásah do lidské důstojnosti a představuje jeden z nejhorších způsobů porušení základních práv, neúměrně postihuje ženy a dívky a je výslovně zakázán Listinou;
  S. vzhledem k tomu, že obchodování s lidmi za účelem sexuálního vykořisťování je stále nejrozšířenější formou tohoto jevu; vzhledem k tomu, že 76 % registrovaných obětí v EU jsou ženy; vzhledem k tomu, že 70 % identifikovaných obětí obchodování s lidmi v EU jsou občané EU;
  T. vzhledem k tomu, že směrnice 2011/36/EU zavádí obecná ustanovení zohledňující genderové hledisko, s cílem posílit předcházení trestným činům souvisejícím s obchodováním s lidmi a chránit oběti tohoto obchodování;
  U. vzhledem k tomu, že i když jsou obchodování s lidmi a převaděčství dva dosti rozdílné jevy, může být mezi nimi v některých případech spojitost;
  V. vzhledem k tomu, že diskriminace, rasismus nebo xenofobie, nenávistné výroky a trestné činy z nenávisti motivované rasismem, xenofobií nebo předsudky vůči náboženství, přesvědčení, věku, zdravotnímu postižení, sexuální orientaci nebo genderové identitě určitého člověka ohrožují základní hodnoty EU a jejích členských států; vzhledem k tomu, že narůstá počet projevů nenávisti u politických sil a že stoupá xenofobie a další předsudky u značné části obyvatelstva, a to i prostřednictvím internetu; vzhledem k tomu, že boj proti diskriminaci, rasismu a xenofobii je klíčový pro zajištění dodržování evropských hodnot spočívajících v toleranci, rozmanitosti a vzájemném respektu;
  W. vzhledem k tomu, že lidé mohou být vystavení vícenásobné a průřezové diskriminací; vzhledem k tomu, že politika zaměřená na jeden důvod diskriminace by se měla zaměřit na situaci konkrétních skupin, které jsou patrně oběťmi mnohonásobné diskriminace, mimo jiné z důvodu věku, rasy, náboženství, sexuální orientace, pohlaví nebo zdravotního postižení;
  X. vzhledem k tomu, že rovnost mezi ženami a muži je jednou ze základních zásad EU a že jakákoli diskriminace na základě pohlaví je zakázána;
  Y. vzhledem k tomu, že násilí páchané na ženách představuje porušování základních práv, které se dotýká všech úrovní společnosti bez ohledu na věk, vzdělání, příjem, společenské postavení, zemi původu nebo bydliště; vzhledem k tomu, že nerovné postavení žen a mužů a genderové stereotypy zvyšují riziko násilí a dalších forem vykořisťování a brání ženám, aby se plně zapojily do všech oblastí života;
  Z. vzhledem k tomu, že podle údajů agentury FRA z šetření v oblasti "násilí páchaného na ženách" zažila fyzické nebo sexuální násilí každá třetí žena v EU starší 15 let, zatímco každá desátá byla obětí nějaké formy sexuálního násilí a jedna z dvaceti žen starších 15 let byla znásilněna;
  AA. vzhledem k tomu, že násilí na základě pohlaví a násilí páchané na ženách je na mnoha místech stále "mlčky" tolerováno a že o něm policie často není informována, neboť oběti nemají dostatečnou důvěru ke státním orgánům; vzhledem k tomu, že je nezbytný přístup s nulovou tolerancí;
  AB. vzhledem k tomu, že sexuální a reprodukční zdraví a související práva spadají do pravomoci členských států; vzhledem k tomu, že však EU může přispět k prosazování osvědčených postupů mezi členskými státy;
  AC. vzhledem k tomu, že je nezbytné zaručit rovný přístup ke zdravotní péči, včetně sexuálního a reprodukčního zdraví, bez ohledu na ekonomickou a zdravotní situaci žen a na zemi, odkud pocházejí;
  AD. vzhledem k tomu, že děti jsou budoucností naší společnosti a že odpovídáme za jejich současný život; vzhledem k tomu, že vzdělání je jedním z nejlepších způsobů předávání hodnot, jako je mír, tolerance, soužití, rovnost, spravedlnost a respektování lidských práv, a to pomocí formálních, neformálních a informálních vzdělávacích metod v souladu s článkem 14 Listiny;
  AE. vzhledem k tomu, že dětské linky bezpečí, informační služby a podobné nástroje jsou užitečné jako mechanismy zvyšování povědomí, postupování záležitostí příslušným orgánům a předávání informací v případech týkajících se porušování práv dětí;
  AF. vzhledem k tomu, že živé vysílání sexuálního zneužívání dětí již dávno není nastupujícím novým trendem, ale zavedenou realitou; vzhledem k tomu, že děti jsou ohroženy sexuálním zneužíváním po internetu a online žádostmi k sexuálním účelům, přičemž se v nejzávažnějších případech může jednat až o sexuální nátlak a další formy zneužívání, a že nejsou přijímána dostatečná opatření k prevenci sexuálního zneužívání dětí prostřednictvím vzdělávacích programů ani se neposiluje soudní spolupráce mezi členskými státy s cílem bojovat proti pedofilním sítím;
  AG. vzhledem k tomu, že právo na soukromí a ochranu osobních údajů je zvláště důležité, pokud jde o děti, které představují tu nejzranitelnější část společnosti;
  AH. vzhledem k tomu, že podle článku 37 Úmluvy o právech dítěte a podle zásady nejlepšího zájmu dítěte by děti bez doprovodu a děti odloučené od rodiny zpravidla neměly být zadržovány a mělo by být zajištěno jejich umístění do bezpečného prostředí, které jim poskytne veškerou nezbytnou ochranu, zdravotní péči a vzdělání;
  AI. vhledem k tomu, že dodržování práv příslušníků menšin je jednou ze základních zásad EU; vhledem k tomu, že je třeba posílit účinnou ochranu menšin; vzhledem k tomu, že s ohledem na nárůst populismu a extremismu by mělo být prosazováno soužití se všemi menšinami a jejich respektování; vzhledem k tomu, že menšiny přispívají k bohatství a rozmanitosti v Evropě; vzhledem k tomu, že migrační krize vyvolala nedůvěru a vzrůstající nenávist vůči komunitám menšin v Evropě;
  AJ. vzhledem k tomu, že zpráva Agentury pro základní práva o základních právech pro rok 2016 konstatuje, že diskriminace a nesnášenlivost vůči Romům nadále přináší výzvy pro účinnou integraci Romů; vzhledem k tomu, že podle průzkumu Eurobarometru zaměřeného na diskriminaci za rok 2015 je nejrozšířenějším důvodem diskriminace etnický původ;
  AK. vzhledem k tomu, že Romové v Evropě, ať jako jednotlivci nebo jako skupina, čelí ve svém každodenním životě protiromskému smýšlení, systematickým předsudkům, rasismu, netoleranci, nepřátelství, diskriminaci a sociálnímu vyloučení; vzhledem k tomu, že segregace romských dětí ve školství je ve většině členských států přetrvávajícím problémem; vzhledem k tomu, že diskriminace Romů na trhu práce jim brání v tom, aby zlepšovali své dovednosti a vymanili se ze začarovaného kruhu chudoby;
  AL. vzhledem k tomu, že články 8, 9, 10, 19 a 21 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i judikatura Soudního dvora EU, přiznávají základním sociálním právům význam, čímž je zdůrazněno, že tato práva a zejména práva odborových organizací, právo na stávku a právo na sdružování a shromažďování, musí být chráněna stejně jako ostatní základní práva uznávaná touto listinou;
  AM. vzhledem k tomu, že pouze 27 % Evropanů zná jednotné evropské nouzové telefonní číslo 112, a ne každý k němu má přístup;
  AN. vzhledem k tomu, že povinností všech členských států je ochrana každé osoby, včetně osob LGBTI, před jakoukoli diskriminací a násilím; vzhledem k tomu, že je třeba odsoudit jakoukoli diskriminaci a násilí na základě sexuální orientace a genderové identity;
  AO. vzhledem k tomu, že z průzkumu v terénu, který provedla Agentura Evropské unie pro základní práva, vyplývá, že převažující negativní sociální postoje a stereotypy představují hlavní překážku boje proti diskriminaci a trestným činům z nenávisti vůči osobám LGBTI;
  AP. vzhledem k tomu, že podle studie Agentury pro základní práva nejvyšší úroveň diskriminace, násilí a obtěžování v rámci podskupin LGBTI uvedli transsexuální respondenti;
  Ochrana základních práv a důstojnosti
  1. opakuje, že lidská důstojnost je nedotknutelným předpokladem všech základních práv, neměla by být podrobena žádné instrumentalizaci a musí být respektována a chráněna v rámci všech iniciativ EU; vyzývá ke zvyšování povědomí občanů EU o přirozené důstojnosti všech osob, a to s cílem dosáhnout lidštější a spravedlivější společnosti;
  2. odsuzuje všechny formy diskriminace a násilí v EU vůči všem lidským bytostem, jelikož to představuje přímé porušení lidské důstojnosti;
  3. opakuje svou výzvu k dodržování důstojnosti na sklonku života; zdůrazňuje, že trest smrti je v rozporu se základními hodnotami EU;
  4. zdůrazňuje, že podle čl. 6 odst. 2 SEU je Unie povinna přistoupit k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod; konstatuje, že by to posílilo ochranu základních práv v EU, a očekává, že budou co nejdříve odstraněny právní překážky bránící přistoupení;
  5. zdůrazňuje, že základní práva jsou univerzální, nedělitelná a že se vždy vzájemně doplňují a je třeba nalézt spravedlivou rovnováhu mezi právy všech v bohaté a rozmanité společnosti; zdůrazňuje, že je důležité zajistit, aby zásady stanovené v článku 2 Listiny základních práv byly uplatňovány v plném rozsahu, a to jak v právních předpisech EU, tak ve vnitrostátních právních předpisech; vyzývá Komisi, aby zahájila řízení o nesplnění povinnosti, vždy když některý členský stát poruší Listinu při provádění právních předpisů EU;
  6. připomíná, že by Unie ve svých vztazích s okolním světem měla přispívat k ochraně základních práv; vyzývá orgány a instituce EU, aby v rámci vnějších vztahů i ve svých vnitřních politikách s důsledky pro vnější vztahy zajišťovaly vysokou úroveň ochrany těchto práv;
  7. konstatuje, že je nezbytné zajistit v právních předpisech EU i členských států i ve veřejných politikách a při jejich provádění dodržování všech společných evropských hodnot uvedených v článku 2 SEU; je přesvědčen, že na ochranu právního státu musí všechny příslušné subjekty na vnitrostátní úrovni zintenzívnit své úsilí o udržení a posílení právního státu; konstatuje, že pro právní stát má zásadní význam účinné, nezávislé a nestranné soudnictví;
  8. konstatuje, že pravidelná výměna mezi orgány a institucemi EU a členskými státy navzájem, založená na objektivních kritériích a kontextuálním posuzování, by mohla zmírnit jakékoliv problémy právního státu v budoucnu nebo jim předcházet; opakuje svou výzvu k vytvoření Pakt Unie o demokracii, právním státu a základních právech, který by měla tvořit výroční zpráva s doporučeními pro jednotlivé země; domnívá se, že by měla být tato zpráva vypracována s využitím různých zdrojů, včetně zpráv Agentury pro základní práva, Rady Evropy nebo OSN, a měla by být včleněna do stávajících nástrojů, jako je srovnávací přehled EU o soudnictví, a doplňovat je, a měla by nahradit mechanismus spolupráce a ověřování pro Bulharsko a Rumunsko;
  9. vítá skutečnost, že Rada vede pravidelné rozpravy o právním státě; domnívá se, že by pakt Unie měl zahrnout rámec Komise pro právní stát a dialog Rady o právním státu do jediného nástroje Unie a že by Rada měla vést svou rozpravu na základě výroční zprávy s doporučeními pro jednotlivé země;
  10. připomíná, že by základní práva měla být zahrnuta jako součást posuzování dopadu u všech návrhů právních předpisů;
  11. zdůrazňuje, že svoboda pohybu a pobytu evropských občanů a jejich rodin stanovená ve Smlouvách a zaručená směrnicí o volném pohybu je jedním ze základních práv evropských občanů;
  12. uznává, že neutralita státu má zásadní význam pro ochranu svobody myšlení, přesvědčení a náboženského vyznání, zajištění rovného zacházení se všemi náboženstvími a vyznáními a pro svobodu vyznávat náboženství podle své volby a své náboženství nebo přesvědčení změnit;
  13. připomíná, že svoboda projevu a svoboda informací a sdělovacích prostředků jsou zásadní pro zajištění demokracie a právního státu; ostře odsuzuje násilí, nátlak a výhrůžky namířené proti novinářům a sdělovacím prostředkům; vyzývá členské státy, aby upustily od všech opatření, která omezují svobodu sdělovacích prostředků, komunikace a informací; vyzývá Komisi, aby se v rámci procesu jednání o přistoupení ve větší míře zaměřila na soulad, také pokud jde o tato základní práva;
  14. opakuje svou výzvu EU a jejím členským státům, aby přezkoumaly možnost zřízení systému na ochranu oznamovatelů a poskytování záruk novinářským zdrojům;
  15. vyjadřuje své znepokojení, pokud jde o podmínky ve věznicích v některých členských státech, které se často vyznačují přeplněností a špatným zacházením s vězni; poukazuje na to, že musí být zaručena základní práva vězňů; vyzývá Komisi, aby posoudila, jaký má vězení a systém trestního soudnictví dopad na děti; vyzývá Komisi, aby v tomto ohledu podporovala členské státy a aby usnadnila výměnu osvědčených postupů mezi různými orgány členských států, pokud jde o různé modely zajištění vztahů mezi rodiči, kteří jsou ve výkonu trestu odnětí svobody, a jejich dětmi;
  16. opětovně důrazně odsuzuje používání zdokonalených výslechových metod, které mezinárodní právo zakazuje a které představují mimo jiné porušení práva na svobodu, bezpečnost, lidské zacházení, ochranu před mučením, presumpci neviny, spravedlivý soudní proces, právního zástupce a stejnou ochranu zaručenou zákonem;
  17. opětovně vyzývá k tomu, aby bylo zajištěno vyvození odpovědnosti z hromadného porušování základních práv, zejména v souvislosti s přepravováním a nezákonným zadržováním vězňů, a to pomocí otevřeného a transparentního vyšetřování;
  18. zdůrazňuje, že korupce je vážnou hrozbou pro demokracii, právní stát a základní práva; vyzývá členské státy a orgány a instituce EU, aby bojovaly proti systémové korupci, aby vytvořily účinné nástroje k boji proti korupci a jejímu trestání a aby pravidelně ověřovaly využívání veřejných evropských i státních finančních prostředků a podporovaly transparentnost;
  19. naléhavě vyzývá Komisi, aby přijala protikorupční strategii podporovanou účinnými nástroji; vyzývá členské státy, aby sledovaly, jak jsou plněna doporučení obsažená v protikorupční zprávě Komise; naléhavě je vyzývá, aby posílily policejní a soudní spolupráci v boji proti korupci; vyzývá za tímto účelem členské státy a orgány a instituce EU, aby umožnily urychlené zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce, čímž poskytnou odpovídající záruky nezávislosti a účinnosti;
  Migrace, integrace a sociální začleňování
  Integrace a sociální začleňování
  20. domnívá se, že sociální začleňování a integrace migrantů a uprchlíků požívajících mezinárodní ochrany do hostitelské společnosti je součást dynamického a mnohorozměrného procesu (zahrnujícího práva a povinnosti), jehož nedílnou součástí musí být úcta k hodnotám, na nichž je EU postavena, a při němž musí být dodržována základní práva dotčených stran; je přesvědčen, že to představuje výzvu a příležitost, jež vyžaduje koordinované úsilí a přijetí odpovědnosti jak ze strany uprchlíků a migrantů, tak členských států, jejich místních a regionálních orgánů a hostitelských komunit, neboť všichni hrají důležitou úlohu;
  21. vyzývá členské státy, aby co nejpružněji uplatňovaly politiky začleňování s odpovídajícími vyčleněnými zdroji a aby je formulovaly ve spolupráci s celostátními institucemi, místními vládami, školami a nevládními organizacemi a také s komunitami migrantů a uprchlíků; vybízí k posílení výměny osvědčených postupů v oblasti začleňování; vyzývá ke vzdělávacím programům, které zohlední regionální a místní aspekty dotčených komunit;
  22. domnívá se, že jedním ze základních kamenů integrace migrantů a uprchlíků je přístup ke vzdělání; zdůrazňuje, že při vytváření a provádění politik a opatření sociálního začleňování a integrace by měly být vždy dodrženy zásady rovného zacházení, nediskriminace a rovných příležitostí;
  23. opakuje, že je třeba pomocí stálého úsilí a širokého dialogu zahrnujícího všechny subjekty ve společnosti prosazovat mezikulturní a mezináboženskou toleranci, a to na všech úrovních správy;
  24. vybízí členské státy, aby se snažily udržet pohromadě rodiny, což dlouhodobě napomůže perspektivám integrace; vyzývá členské státy, aby se řídily pokyny Komise ohledně uplatňování směrnice 2003/86/ES o právu na sloučení rodiny, zdůrazňuje, že by členské státy měly vyvinout veškeré úsilí s cílem překonávat jakékoli právní a praktické překážky tak, aby byla rozhodnutí o této otázce přijímána rychleji;
  25. bere se znepokojením na vědomí incidenty týkající se porušování základních práv migrantů a uprchlíků na vnějších hranicích EU a opakuje, že všichni lidé mají nárok požívat svých lidských práv, připomíná základní právo požádat o azyl; vybízí EU a členské státy, aby vyčlenily dostatečné zdroje na vytvoření bezpečných a legálních cest pro žadatele o azyl s cílem oslabit obchodní model sítí obchodníků s lidmi a převaděčů a s cílem uchránit mnoho lidí před rizikem, jež hrozí na nebezpečných cestách; připomíná, že záchrana životů je aktem solidarity s lidmi vystavenými riziku, ale že je to také právní povinnost; vyzývá členské státy a orgány a instituce EU, aby při činností pohraniční stráže a při azylových řízeních dodržovaly mezinárodní právo a právní předpisy EU i Listinu základních práv Evropské unie; upozorňuje na to, že fyzickým osobám nebo nevládním organizacím, které skutečně pomáhají osobám v nouzi, by neměl hrozit trest za poskytování takovéto pomoci;
  26. vítá skutečnost, že nedávno přijaté nařízení o evropské pohraniční a pobřežní stráži předpokládá zvláštní mandát agentury na podporu pátracích a záchranných operací s cílem podpořit pátrací a záchranné akce a také zajistit záruky dodržování základních práv stanovené v uvedeném nařízení; vybízí členské státy, aby zajistily odpovídající odborné školení azylových pracovníků (například osob, které vedou pohovory a tlumočníků) s cílem co možná nejdříve identifikovat zranitelné skupiny a zpracovávat žádosti o azyl v souladu se směrnicí o podmínkách přiznání azylu a příslušnou judikaturou Soudního dvora EU;
  27. naléhavě žádá členské státy, aby zaručily podmínky přijímání, které lidi nezbaví jejich základních práv na důstojnou životní úroveň a na fyzické a duševní zdraví a které budou v souladu se stávajícími základními právy a právními předpisy týkajícími se azylu, přičemž bude věnována pozornost nejzranitelnějším osobám; připomíná, že jak mezinárodní právní předpisy, tak Listina požadují od členských států, aby přezkoumávaly alternativy k zadržování; vyzývá Komisi, aby sledovala provádění společného evropského azylového systému; vyzývá členské státy, aby zajistily, že žadatelé o azyl se zvláštními potřebami budou efektivním způsobem identifkováni hned v rané fázi, budou mít okamžitý přístup k upraveným podmínkám přijetí a budou jim poskytnuty procesní záruky; připomíná, že právo na účinný přístup k řízení je nedílnou součástí směrnice o azylovém řízení, včetně práva na účinnou právní ochranu, a to i při trestních řízeních; vyzývá členské státy a Komisi, aby přijaly nezbytná opatření pro poskytování informací a zajištění transparentnosti v oblasti zadržování migrantů a žadatelů o azyl v členských státech;
  28. naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila návrh na revizi nařízení č. 862/2007, tak aby zahrnovalo statistické údaje o provozu zajišťovacích zařízení rozčleněné podle pohlaví, s cílem zlepšit chápání konkrétních potřeb uprchlíků a žadatelů o azyl a reakci na ně; vyzývá EU a členské státy, aby vypracovaly komplexní politiky za účelem ukončení všech forem násilí na ženách a dívkách a konkrétní opatření, jež by zajišťovala, že ženy a dívky z řad uprchlíků a žadatelů o azyl budou chráněny a budou mít přístup ke spravedlnosti; zdůrazňuje, že ženy z řad migrantů mohou v zajišťovacích nebo přijímacích zařízeních čelit dvojí diskriminaci a že potřebují mít přístup k dámským hygienickým potřebám, k soukromí a zdravotní péči;
  29. vyjadřuje své znepokojení nad zprávami o tom, že správa fondu pro přijímání migrantů byla infiltrována organizovaným zločinem, a vyzývá Komisi, aby využívání těchto fondů pečlivě monitorovala a zajistila prošetření veškerých nesrovnalostí a případné stíhání odpovědných osob;
  30. vyzývá členské státy, aby ve snaze o získání politické podpory nevyvolávaly u svých občanů strach z migrantů a žadatelů o azyl a nenávist vůči nim; vyzývá proto členské státy, aby rozvíjely pozitivní kampaně s cílem napomoci občanům k lepšímu přístupu k integraci;
  31. vyjadřuje politování nad tím, že Komise stále nečiní kroky na základě jeho usnesení ze dne 14. září 2011 o bezdomovectví a ze dne 16. ledna 2014 o strategii EU v oblasti bezdomovectví, zejména bodů 10 a 11 tohoto usnesení; zdůrazňuje, že důvody pro strategii EU v oblasti bezdomovectví jsou stále platné;
  32. vítá iniciativy a hlavní kroky Komise zaměřené na posílení bezpečnostní spolupráce mezi členskými státy a stanovení efektivní reakce EU na terorismus a bezpečnostní hrozby v Evropské unii a plně podporuje opatření směřující k zajištění účinné bezpečnostní unie; naléhavě žádá členské státy, aby navzájem plně spolupracovaly a zdokonalovaly výměnu informací mezi sebou a s Europolem i s dalšími příslušnými agenturami EU; zdůrazňuje význam dodržování základních práv v boji proti terorismu; vyzývá ke zhodnocení existujících opatření k boji proti terorismu;
  33. zdůrazňuje, že jakýkoli systém hromadného sledování bez rozdílu představuje závažný zásah do základních práv občanů; zdůrazňuje, že jakýkoli návrh právních předpisů v členských státech související se sledovacími kapacitami zpravodajských orgánů by měl být vždy v souladu s Listinou a se zásadou proporcionality a nezbytnosti a, ačkoli uznává výhradní pravomoci členských států v tomto ohledu, vyzývá Komisi, aby pečlivě sledovala soulad takového vývoje právních předpisů se smlouvami, neboť potenciálně přináší významné právní otázky;
  34. zdůrazňuje, že členský stát by měl, kdykoli přijímá opatření v naléhavé situaci, jednat v souladu se Smlouvami a s Evropskou úmluvou o lidských právech; poukazuje na to, že by jakákoli odchylka měla být omezena na to, co striktně vyžaduje situace, a že musí být v souladu se závazky daného členského státu v rámci mezinárodního práva;
  35. opakuje svou výzvu adresovanou všem členským státům, aby zajistily soulad svých vnitrostátních právních předpisů a mechanismů dohledu v oblasti zpravodajských služeb s Listinou a s Evropskou úmluvou o lidských právech;
  36. vyzývá všechny donucovací orgány, které se zabývají prevencí radikalizace a terorismu, včetně orgánů na místní a regionální úrovni, aby se zapojily do tohoto úsilí a aby zajistily, že získají odborně vzdělání a informace nezbytné pro jejich činnost; je znepokojen rostoucí nevraživostí vůči novinářům a zástupcům sdělovacích prostředků, již projevují politická, náboženská a teroristická hnutí; vyzývá členské státy, aby novinářům a zástupcům sdělovacích prostředků poskytovaly řádnou ochranu a aby s využitím dostupných právních prostředků přijaly nezbytná opatření proti útokům na novináře;
  37. zdůrazňuje, že adekvátní zacházení s oběťmi, včetně obětí terorismu, je zásadní pro zabezpečení jejich základních práv; vyzývá v této souvislosti k přijetí účinné politiky a mechanismů, které by umožnily vycházet vstříc individuálním potřebám obětí, a to včetně důkladného posouzení uplatňování směrnice EU o právech obětí (2012/29/EU), s cílem zajistit, aby lidé, kteří se stanou obětí trestného činu v EU, požívali minimálního souboru práv;
  38. je přesvědčen, že komplexní politika k předcházení radikalizaci a náboru občanů Unie teroristickými organizacemi může být úspěšná pouze tehdy, pokud ji doplní dlouhodobé a proaktivní postupy deradikalizace v oblasti soudnictví, pomocí vzdělávacích a integračních opatření a pomocí mezikulturního dialogu; zdůrazňuje, že je zapotřebí rozvíjet strategie v oblasti sociálního začleňování a integrace, které řeší také diskriminaci bránící přístupu ke vzdělání, zaměstnání a bydlení;
  39. vyzývá Komisi, aby podporovala členské státy v jejich úsilí předcházet radikalizaci a násilnému extrémismu, které se musí zaměřit na prosazování evropských hodnot, tolerance a společenství bez jakékoli stigmatizace, a vyzývá také členské státy, aby zvýšily své úsilí v tomto ohledu;
  40. domnívá se, že součástí strategie pro předcházení radikalizaci a pro umožnění deradikalizace členů extremistických organizací je důsledné uplatňování antidiskriminačních právních předpisů; připomíná, že by vyloučení a diskriminace náboženských komunit v Evropské unii mohlo připravit půdu pro to, aby se osoby ve zranitelných situacích připojily k extremistickým organizacím, jež mohou jednat násilně;
  41. je přesvědčen, že by měl být posílen evropský systém včasného varování a reakce s cílem identifikovat osoby, u nichž hrozí vysoké riziko radikalizace; vyzývá EU a členské státy, aby zvýšily úsilí s cílem předcházet radikalizaci pomocí vzdělání; vybízí členské státy, aby prosazovaly iniciativy on-line s cílem bojovat proti smýšlení a činům radikálních skupin, a aby začlenily tento rozměr do školní výuky prevence rizik v online prostředí; vyzývá EU a členské státy, aby zvýšily úsilí s cílem poskytovat podporu rodinám osob, jimž toto riziko hrozí; vyzývá k výměně osvědčených postupů a k vytváření příběhů, které by bojovaly proti násilnému extremismu, radikalizaci a projevům podněcujícím k přípravě a realizaci teroristických útoků v Evropě; zdůrazňuje, že je zapotřebí užší přeshraniční spolupráce mezi příslušnými vnitrostátními a evropskými orgány s cílem zlepšit výměnu informací za účelem účinnějšího boje proti teroristickým sítím; naléhavě vyzývá členské státy, aby v co možná nejvyšší míře využívali stávajících nástrojů spolupráce; vyzývá EU a členské státy, aby si vyměňovaly osvědčené postupy, pokud jde o předcházení radikalizaci osob, jimž toto riziko hrozí, zejména osob ve věznicích;
  42. vyzývá Komisi a členské státy, aby vymáhaly normy, které zajistí, že budou prováděna doporučení Evropského výboru pro zabránění mučení a nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání a rozsudky ESLP, a to jak během zadržování osob ve vazbě, tak během výkonu trestu;
  43. připomíná svá doporučení Komisi týkající se přezkumu evropského zatýkacího rozkazu, zvláště pokud jde o zavedení testu přiměřenosti a výjimky ze základních práv;
  44. vyzývá donucovací orgány EU, aby zvýšily své úsilí se zaměřením na zločinecké sítě a zprostředkovatele nezákonného obchodování a aby mezi sebou intenzivněji spolupracovaly, se zaměřením zejména na trestné činy páchané na dětech; zdůrazňuje, že je třeba poskytovat odborné školení pro útvary, které přicházejí do kontaktu s oběťmi či potenciálními oběťmi obchodování s lidmi, aby mohly účinněji identifikovat dotčené osoby a poskytnout jim potřebnou podporu, přičemž by tato školení měla být zaměřena na dodržování základních práv a na potřeby osob v obzvláště zranitelných situacích;
  45. konstatuje, že zpráva Komise o pokroku v boji proti obchodování s lidmi dokazuje, že nové technologie umožňují organizovaným zločineckým skupinám přístup k velkému počtu potenciálních obětí v mnohem širším měřítku než kdykoli dříve vzhledem k tomu, že mnohé oběti obchodování s lidmi, zvláště za účelem sexuálního a pracovního vykořisťování, jsou získávány on-line; vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření k prevenci a řešení využívání nových technologií jako nástroje pro získávání obětí obchodování s lidmi, a to zejména z řad žen a dívek;
  46. zdůrazňuje, že zranitelnost dětí z nich dělá preferovaný cíl převaděčů a že je stále větším problémem identifikace a ověřování identity dětí, které jsou oběťmi obchodování s lidmi; připomíná, že některé členské státy považují obchodování s dětmi za zvláštní formu vykořisťování, zatímco jiné zahrnují dětské oběti mezi oběti z řad dospělých, čímž brání možnosti získání uceleného přehledu tajných zpráv o situaci v této oblasti a stanovení nejlepších řešení v oblasti vyšetřování na úrovni EU; vyzývá proto k zavedení nástrojů, které pomohou tyto děti sledovat na základě společné definice této trestné činnosti, a k řádným a cíleným opatřením, která umožní děti v tomto procesu doprovázet;
  47. konstatuje, že jmenování poručníků dětí bez doprovodu je důležitou zárukou, která by měla zajistit jejich nejlepší zájem; vyzývá členské státy, aby při působení na celostátní, regionální a místní úrovni posilovaly opatrovnické systémy pro děti bez rodičovské péče a děti bez doprovodu a aby tyto systémy zaváděly v souladu s příručkou Poručnictví pro děti, které nejsou v péči rodičů; konstatuje, že při provádění tohoto systému je třeba se zvláště zaměřit na provázející osoby a s ohledem na nejlepší zájem dítěte neoddělovat dítě od rodiny nebo od neformálního doprovodu;
  48. vyzývá členské státy, aby vyvíjely stejné úsilí s cílem identifikovat a chránit oběti všech forem diskriminace a pomáhat jim a zároveň aktivně zapojit sociální partnery, soukromý sektor, odborové svazy a občanskou společnost, a aby zaručily vzájemné uznávání rozhodnutí v oblasti ochrany obětí v EU; vyzývá členské státy, aby plně a řádně prováděly směrnici EU o boji proti obchodování s lidmi, zejména článek 8 této směrnice, který vyzývá k tomu, aby oběti nebyly trestně stíhány, a také směrnici o boji proti pohlavnímu zneužívání a vykořisťování dětí, a vybízí členské státy, orgány a instituce i agentury EU, aby posilovaly svou spolupráci v oblasti obchodování s lidmi, včetně výměny osvědčených postupů, za podpory koordinátora EU pro boj proti obchodování s lidmi a v rámci sítě EU sdružující vnitrostátní zpravodaje nebo za pomoci rovnocenných mechanismů zaměřených proti nezákonnému obchodování s lidmi;
  49. vyzývá EU a všechny členské státy, aby ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o opatřeních proti obchodování s lidmi; zdůrazňuje, že jak členské státy, tak příslušné agentury EU, například Europol, by měly být podporovány ve svém úsilí o umožnění stíhání osob usnadňujících obchodování s lidmi; vyzývá členské státy, aby se ve svých vnitrostátních strategiích a akčních plánech zabývaly stranou poptávky spojenou s obchodováním s lidmi a jejich vykořisťováním;
  50. zdůrazňuje, že vzdělání je účinným nástrojem prevence obchodování s lidmi a vykořisťování, a vyzývá členské státy, aby při působení na celostátní, regionální a místní úrovni prováděly v rámci vnitrostátních učebních osnov preventivní vzdělávací programy a prosazovaly a začleňovaly programy prevence a osvětové činnosti;
  51. zdůrazňuje, že je třeba posílit opatření, jejichž účelem je předcházet a bránit tomu, aby se spotřebovávalo zboží, které vyrábějí, a využívaly služby, které poskytují obětí obchodování s lidmi; zdůrazňuje, že by tato opatření měla být začleněna do evropské strategie pro vymýcení tohoto jevu a měla by se týkat také firem;
  52. vyzývá EU a její členské státy, aby za jednu z forem obchodování s lidmi uznaly obchodování s lidmi za účelem získání výkupného, při němž se používá mučení; domnívá se, že silně traumatizované osoby, které přežily toto zacházení, by měly být uznány za oběti trestně stíhatelné formy obchodování s lidmi a získat ochranu, péči a podporu(25);
  Boj proti diskriminaci, xenofobii, trestným činům z nenávisti a nenávistným projevům
  53. vyjadřuje znepokojení nad rostoucím rasismem a xenofobií, která se projevuje jako afrofobie, nesnášenlivost vůči Romům, antisemitismus, islamofobie a protimigrační nálady; vyzývá členské státy, aby chránily svobodu myšlení, svědomí, náboženského vyznání nebo víry; naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby do svých politik na podporu rovnosti začlenily fenomén vícenásobné diskriminace; vyzývá Komisi a členské státy, aby zintenzivnily výměnu osvědčených postupů a posílily svou spolupráci v boji proti rasismu, xenofobii, homofobii, transfobii a dalším formám nesnášenlivosti s tím, že do ní plně začlení občanskou společnost za přispění příslušných aktérů, například Agentury pro základní práva;
  54. vítá závěry kolokvia EU o základních právech konaného v roce 2015 a jmenování koordinátorů pro boj proti antisemitismu a nenávisti vůči muslimům; vyzývá orgány a instituce EU a členské státy, aby koordinovaly a posilovaly politické reakce na antisemitskou nenávist a nenávist vůči muslimům, včetně neprodleného provedení klíčových akcí, které kolokvium stanovilo;
  55. vyjadřuje politování nad tím, že Rada dosud neschválila navrženou směrnici o rovném zacházení z roku 2008; vyzývá opakovaně Radu, aby co nejdříve přijala svůj postoj k tomuto návrhu; vybízí Komisi, aby v antidiskriminační agendě dosáhla konkrétního pokroku;
  56. odsuzuje trestné činy z nenávisti a nenávistné projevy motivované rasismem, xenofobií, náboženskou nesnášenlivostí nebo předsudky proti zdravotnímu postižení, sexuální orientaci, pohlavní identitě určité osoby nebo její příslušnosti k menšině, které jsou v EU každodenní skutečností; vyjadřuje politování nad zvyšujícím se počtem nenávistných verbálních projevů pocházejících z některých orgánů, institucí, politických stran a ze sdělovacích prostředků; vyzývá EU, aby šla příkladem a postavila se proti nenávistným verbálním projevům v orgánech a institucích;
  57. je znepokojen zvyšujícím se počtem nenávistných verbálních projevů na internetu; doporučuje, aby členské státy zavedly jednoduchý postup, který by veřejnosti umožnil hlásit nenávistný obsah na internetu; vítá oznámení Komise o kodexu chování v oblasti boje proti nezákonným nenávistným projevům on-line a vybízí k jeho dodržování a k pokračujícímu úsilí o posílení spolupráce mezi soukromým sektorem a občanskou společností; připomíná, že by opatření přijatá za tímto účelem neměla být v rozporu se základními zásadami týkajícími se svobody projevu, a to zejména svobody tisku;
  58. vyjadřuje své znepokojení nad tím, že oběti často neoznamují trestné činy z nenávisti kvůli nedostatečným zárukám a kvůli tomu, že orgány trestné činy z nenávisti v členských státech řádně nevyšetřují a neusvědčují; vyzývá členské státy, aby rozvíjely a šířily nástroje a mechanismy pro oznamování trestných činů z nenávisti a nenávistných projevů a aby zajistily, aby veškeré případy údajného trestného činu z nenávisti nebo nenávistného projevu byly účinně vyšetřeny a jejich pachatelé stíháni a odsouzeni v souladu s vnitrostátními právními předpisy a v příslušných případech v souladu s rámcovým rozhodnutím o rasismu a xenofobii, s evropskými a mezinárodními závazky v oblasti lidských práv a s příslušnou judikaturou Evropského soudu pro lidská práva, přičemž musí být zajištěno dodržování svobody projevu a informací i ochrana soukromí a údajů;
  59. vyjadřuje své znepokojení nad tím, že několik členských států neprovedlo ustanovení rámcové směrnice 2008/913/SVV ve svém vlastním právu správně, a vyzývá dotčené členské státy, aby tak učinily a aby rovněž v plném rozsahu provedly směrnici 2012/29/EU o obětech trestných činů; vyzývá Komisi, aby sledovala provádění těchto nástrojů v právu členských států a v případě potřeby zahájila řízení pro neplnění povinností; konstatuje, že některé členské státy EU při provádění rámcového rozhodnutí rozšířily ochranu poskytovanou obětem diskriminace na základě jiných důvodů, jako jsou sexuální orientace nebo genderová identita; vybízí Komisi, aby zahájila dialog zaměřený na vyplnění zbývajících mezer v právních předpisech s těmi členskými státy, jejichž právní předpisy nepokrývají projevy nenávisti z homofobních pohnutek;
  60. vyzývá Komisi, aby podporovala programy odborné přípravy určené donucovacím a soudním orgánům a příslušným agenturám EU s cílem předcházet diskriminačním praktikám a trestným činům z nenávisti a zajistit jejich stíhání; vyzývá členské státy, aby orgánům odpovědným za vyšetřování a stíhání těchto činů zajistily praktické nástroje a dovednosti, které by jim umožnily odhalovat a stíhat trestné činy, na něž se vztahuje rámcové rozhodnutí, a spolupracovat a komunikovat s oběťmi;
  61. uznává, že plný rozsah nerovnosti v EU není ještě uznán, protože neexistují srovnatelné a rozčleněné údaje o rovnosti shromážděné členskými státy; domnívá se, že shromažďování těchto údajů členskými státy je zásadní pro formulaci smysluplných politik týkajících se provádění právních předpisů EU o rovnosti; vyzývá Komisi a Radu, aby uznaly nezbytnost spolehlivých a srovnatelných údajů o rovnosti rozlišených podle důvodů diskriminace, které umožní její měření a poskytnou tak podklady pro tvorbu politik; vyzývá oba orgány, aby vymezily konzistentní zásady shromažďování údajů o dodržování rovnosti, a to na základě sebeidentifikace, norem EU v oblasti ochrany údajů a konzultací s příslušnými komunitami;
  62. vyzývá orgány a instituce EU, členské státy a regionální a místní orgány, aby posílily úlohu vzdělávání o lidských právech a interkulturního vzdělávání ve vnitrostátních učebních osnovách jakožto nástroj předcházení rasismu a všem ostatním formám nesnášenlivosti, a vyzývá k podpoře zvyšování informovanosti o právech; domnívá se, že komplexní vzdělání v oblasti lidských práv musí také přiměřeně zahrnovat výuku o bezprávích a institucionálním rasismu v minulosti a o významu paměti;
  63. považuje za zásadní, aby všechny členské státy spolupracovaly při vnitrostátním a mezinárodním soudním šetření, které se pokouší objasnit odpovědnost a usiluje o zjištění pravdy a zajištění spravedlnosti a nápravy pro oběti zločinů proti lidskosti, které v Unii spáchaly totalitní režimy; vyzývá členské státy, aby zajistily nezbytné školení právníků v této oblasti; naléhavě vyzývá Komisi, aby provedla objektivní posouzení aktuální situace v těchto procesech s cílem udržovat demokratické povědomí o historii ve všech členských státech; varuje před tím, že neplnění mezinárodních doporučení týkajících se demokratického povědomí o historii a zásad univerzální jurisdikce je porušením základních zásad právního státu;
  Práva žena a násilí vůči ženám
  64. vyjadřuje politování nad tím, že zatím nebyla dosažena genderová rovnoprávnost, v mnoha oblastech nedochází ke zlepšení a že základní práva žen jsou nadále porušována; odsuzuje všechny formy násilí páchaného na ženách a dívkách, jako je domácí násilí, vraždy ze cti, nucené sňatky, obchodování se ženami a mrzačení ženských pohlavních orgánů; domnívá se, že takovéto praktiky nelze za žádných okolností ospravedlnit a měly by být kriminalizovány a trestány a že by EU a vnitrostátní orgány měly posílit svou spolupráci, a to zejména prostřednictvím posílení výměny osvědčených postupů a zlepšením shromažďování a porovnatelnosti údajů o všech formách násilí páchaného na ženách, včetně mnohočetné diskriminace; domnívá se, že všichni, kdo žijí v Unii, by bez ohledu na svou původní kulturu a tradici měli respektovat právní předpisy a práva žen a jejich důstojnost;
  65. vyjadřuje politování nad tím, že ženy a dívky nemají ve všech členských státech stejnou ochranu před násilím; zdůrazňuje, že je stále třeba v mnoha ohledech zlepšovat boj proti násilí páchanému na ženách; vyzývá EU, aby v návaznosti na postup zahájený Komisí v březnu 2016 neprodleně podepsala a ratifikovala Istanbulskou úmluvu; připomíná členským státům, že přistoupení EU k Istanbulské úmluvě je nezbavuje povinnosti podepsat, ratifikovat a prosazovat tuto úmluvu, a naléhavě je žádá, aby tak učinily; vyzývá Komisi a členské státy, aby provedly přezkum stávajících právních předpisů a aby problematiku násilí páchaného na ženách i nadále považovaly za prioritu, jelikož genderově podmíněné násilí nelze tolerovat; znovu vyzývá Komisi, aby předložila právní akt, který stanoví opatření s cílem prosazovat a podporovat kroky členských států v oblasti prevence násilí páchaného na ženách a dívkách;
  66. naléhavě vyzývá členské státy a regionální a místní orgány, aby prováděly cílenější osvětové kampaně s cílem předcházet násilí a vybízet ženy, aby hlásily trestné činy; naléhavě vyzývá členské státy, aby ukládaly přiměřené a odrazující tresty pachatelům a bezodkladně chránily oběti násilí a jejich práva, obzvláště pak zranitelné skupiny, a to v souladu se směrnicí o právech obětí; vyzývá členské státy, aby plně provedly směrnici 2011/99/EU o evropském ochranném příkazu s cílem zajistit dostatečnou ochranu a pomoc ženám a dívkám, které se staly obětí násilí, jakož i směrnici 2011/36/EU o prevenci obchodování s lidmi a boji proti němu s cílem ochránit ženy a dívky před obchodováním s lidmi, násilím a sexuálním vykořisťováním; zdůrazňuje, že oběti genderově podmíněného násilí by měly obdržet odpovídající ošetření a podporu v souladu s vnitřními předpisy a mezinárodními závazky;
  67. zdůrazňuje, že má-li být boj proti genderově podmíněnému násilí účinný, je nezbytné změnit postoj k ženám a dívkám; vyzývá členské státy, aby vyvíjely větší úsilí v oblasti boje proti genderovým stereotypům, které vytvářejí a posilují ženské a mužské role v klíčových oblastech, v nichž se tyto stereotypy stále vyskytují; vyzývá Komisi, aby sdílela osvědčené postupy členských států při řešení genderových stereotypů ve škole; vyzývá členské státy, aby zajistily pro policejní a soudní zaměstnance a soudce odbornou a specializovanou přípravu se zaměřením na zvýšení jejich vnímavosti, aby tito lidé byli schopni adekvátně řešit problematiku genderově podmíněného násilí s cílem zabránit dalšímu traumatu a opětovné viktimizaci v průběhu trestního řízení; vyzývá členské státy, aby pomáhaly orgánům při účinné identifikaci specifických potřeb a v případě potřeby poskytly služby zvláštní ochrany obětem genderově podmíněného násilí v souladu se směrnicí o právech obětí;
  68. naléhavě žádá členské státy, aby poskytly obětem genderově podmíněného násilí odpovídající počet azylových domů a cílené a integrované podpůrné služby, včetně podpory a poradenství v případě traumatu; naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby veškerými možnými způsoby podporovaly organizace občanské společnosti, které pracují s oběťmi genderově podmíněného násilí;
  69. naléhavě vyzývá členské státy, aby řešily situaci zdravotně postižených žen, které se staly obětí domácího násilí, neboť často nemohou uniknout ze vztahu, v němž jsou zneužívány;
  70. vyjadřuje vážné znepokojení nad pokračujícími praktikami mrzačení ženských pohlavních orgánů, které jsou závažnou formou násilí páchaného na ženách a dívkách; vyzývá členské státy, aby zvýšily informovanost všech zúčastněných tím, že zaměří své politiky týkající se mrzačení ženských pohlavních orgánů na prevenci; dále naléhavě vyzývá členské státy, aby spolu plně spolupracovaly s cílem zlepšit sběr dat a pochopit tento jev a optimalizovaly tak výsledky svého úsilí při ochraně žen a dívek před takovýmto mrzačením;
  71. důrazně odsuzuje časté případy obtěžování a znásilňování na veřejných místech v Unii a domnívá se, že by se každá žena a dívka měla cítit v bezpečí před jakoukoli formou sexuálního obtěžování na jakémkoli veřejném místě; vyzývá členské státy, aby přijaly opatření s cílem zajistit, aby byly tyto činy řádně trestány, aby byli pachatelé postaveni před soud a aby byla obětem poskytnuta odpovídající ochrana; vyzývá EU a členské státy, aby zvýšily své úsilí při ochraně uprchlic a žadatelek o azyl, které jsou na cestách zvláště ohroženy násilím;
  72. vyzývá členské státy, aby zajistily rovnost žen a mužů na pracovišti; vyjadřuje politování nad tím, že ženy stále trpí diskriminačními pracovními podmínkami; poukazuje na nízké zastoupení žen ve vědě, v technologiích a inženýrství, podnikání a v rozhodovacích procesech jak v soukromém, tak i veřejném sektoru, a zdůrazňuje, že rozdíly v platech mezi ženami a muži představují nepřípustnou diskriminaci; vyzývá Komisi, aby posílila úsilí o zvýšení zastoupení žen v politické a ekonomické sféře, zlepšila sběr údajů o účasti žena a aby řešila genderovou nerovnost ve sdělovacích prostředcích tím, že bude podporovat výměnu osvědčených postupů;
  73. v této souvislosti připomíná, že rovnosti žen a mužů lze dosáhnout pouze prostřednictvím spravedlivé redistribuce placené a neplacené práce; uznává, že dodržování základních práv žen a dívek může být zaručeno pouze prostřednictvím větší ekonomické, politické a sociální emancipace a vyšší míry zastoupení a začleňování; konstatuje, že v posledních letech se objevila hnutí proti genderové rovnosti, která zpochybňují dosavadní pokrok v oblasti práv žen a genderové rovnosti;
  74. připomíná, že chudoba ve stáří je znepokojující zejména v případě žen, a to v důsledku přetrvávajících rozdílů v odměňování žen a mužů a následných nerovností ve výši důchodů mezi ženami a muži; vyzývá členské státy, aby vypracovaly vhodné politiky na podporu starších žen a odstranily strukturální příčiny rozdílů v odměňování mezi ženami a muži; zdůrazňuje klíčovou úlohu kvalitních veřejných služeb v boji proti chudobě, zejména chudobě žen;
  75. poukazuje na to, že pracovníky v cizích domácnostech tvoří v převážné míře ženy, a vyzývá členské státy, aby v návaznosti na rozhodnutí Rady 2014/51/EU urychlily proces ratifikace a provádění úmluvy MOP o pracovnících v cizí domácnosti jako klíčového nástroje při zabezpečení důstojných pracovních podmínek;
  76. vyzývá Komisi, aby přijala opatření, která vyřeší potřeby matek a otců, pokud jde o různé druhy volna, a to mateřskou dovolenou, otcovskou dovolenou, rodičovskou dovolenou a volno na péči; vyzývá, aby byla přijata konkrétní opatření k dalšímu posílení práv na rodičovskou dovolenou; bere na vědomí návrh na zavedení volna pro pečující osoby, s nímž se počítá v plánu Komise pro nový začátek, s cílem vyřešit problémy spojené s hledáním rovnováhy mezi pracovním a osobním životem, jimž čelí pracující rodiny; čeká na další kroky Komise poté, co byl stažen návrh týkající se mateřské dovolené;
  77. zdůrazňuje rizika spojená s případným používáním internetu, sociálních médií a dalších typů technologií k tomu, aby byly ženy kontrolovány a ponižovány a bylo jim vyhrožováno, a zdůrazňuje v této souvislosti význam informačních kampaní;
  78. vyzývá Komisi, aby v zájmu účinnější podpory rovnosti žen a mužů zahrnula do všech oblastí souvisejících s tvorbou politik a do všech navržených právních předpisů genderové hledisko a aby v rámci hodnocení dodržování základních práv a rovněž jako pevné kritérium při dialogu mimo jiné se zeměmi, které jsou kandidáty na přistoupení, taktéž systematicky posuzovala dopady na rovnost mužů a žen;
  79. uznává, že sexuální a reprodukční zdraví žen souvisí s řadou lidských práv, včetně práva na život, práva na život bez mučení, práva na zdraví, práva na soukromí, práva na vzdělání a zákazu diskriminace; zdůrazňuje, že je nutné dodržovat, chránit a naplňovat práva na sexuální a reprodukční zdraví všech žen a dívek, a to bez nátlaku, diskriminace a násilí; zdůrazňuje, že osoby se zdravotním postižením mají nárok požívat všech svých základních práv na stejném základě jako ostatní;
  80. vyzývá EU a členské státy, aby uznaly základní právo na přístup k preventivní zdravotní péči; trvá na úloze Unie při zvyšování informovanosti a prosazování osvědčených postupů v této oblasti, a to i v souvislosti se strategií EU v oblasti zdraví, přičemž je nutné respektovat pravomoci členských států, neboť zdraví je základním lidským právem a je nezbytným předpokladem pro požívání ostatních lidských práv; v této souvislosti připomíná velký význam, který má soudržnost a konzistentnost vnitřních a vnějších politik EU v oblasti lidských práv;
  81. uznává, že odepření životně důležitých základních služeb v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví, včetně umělého přerušení těhotenství, je závažným porušením lidských práv;
  82. odsuzuje veškeré formy komerčního náhradního mateřství;
  83. se znepokojením konstatuje, že míra dětské chudoby je v EU stále vysoká a počet nezletilých osob žijících v chudobě roste; připomíná, že investice do blaha dětí a jejich vymanění z chudoby jsou nejen morální povinností, ale také společenskou a hospodářskou prioritou; vybízí členské státy a EU, aby zahájily programy konkrétně zaměřené na dobré životní podmínky a zdravý vývoj dětí; vyzývá členské státy, aby se ještě intenzivněji zabývaly řešením problému dětské chudoby a sociálního vyloučení a účinně provedly doporučení Komise s názvem "Investice do dětí: východisko z bludného kruhu znevýhodnění" a aby uplatňovaly integrovanou strategii podporující přístup k dostatečným zdrojům a tak zajistily cenově dostupné a kvalitní služby; vyzývá Komisi, aby přijala další opatření za účelem sledování provádění tohoto doporučení; vyzývá k vytvoření politik a programů zaměřených na boj proti rostoucí chudobě ve vzdělávání nezletilých osob s cílem usilovat o jejich sociální začlenění; vyzývá Komisi, aby zvážila zavedení "dětské záruky" s cílem bojovat proti dětské chudobě a sociálnímu vyloučení;
  84. odsuzuje jakoukoli formu diskriminace dětí a vítá, že Rada Evropy přijala strategii pro práva dítěte (2016–2021), která se zaměřuje rovněž na potřebu bojovat proti diskriminaci dětí se zdravotním postižením, dětí postižených migrací, romských dětí a LGBTI dětí; vyzývá Komisi a členské státy ke společnému postupu s cílem diskriminaci dětí vymýtit; vyzývá zejména členské státy a Komisi, aby při plánování a provádění regionálních politik a politiky soudržnosti, jako jsou například evropská strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením, rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů a politika EU v oblasti rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace, považovaly děti za jednoznačnou prioritu; opakuje, že je důležité chránit a prosazovat rovný přístup ke zdravotní péči, důstojnému ubytování a vzdělání pro romské děti;
  85. naléhavě vyzývá všechny členské státy, aby vedly veřejné vzdělávací a osvětové kampaně, které upozorní na práva dětí, s cílem chránit a podporovat kladné, nenásilné vztahy s dětmi;
  86. jednoznačně odsuzuje všechny formy násilí, zneužívání a šikany dětí na všech úrovních, počínaje domovem, po školy, veřejná místa a zajišťovací zařízení pro nezletilé migranty; vyzývá členské státy, aby přijaly vhodná opatření na ochranu dětí před všemi formami fyzického a psychického násilí, včetně fyzického a sexuálního zneužívání, sexuálního vykořisťování, dětské práce, nucených sňatků, vražd ze cti, mrzačení ženských pohlavních orgánů a náborů dětí jako vojáků, a na předcházení těmto jevům; zdůrazňuje význam začlenění formálních ustanovení, která zakazují a postihují tělesné tresty na dětech, a vyzývá Komisi, aby posílila vzájemné učení mezi členskými státy ohledně toho, jak nejlépe řešit šikanu ve školách, přičemž je třeba zohlednit zranitelné skupiny dětí;
  87. vyzývá k vícefázovému systému v ochraně dětí, který plně zohledňuje základní práva každého dítěte a zakládá se na jeho nejlepších zájmech; zdůrazňuje, že tento systém by neměl být vytvořen s cílem trestat rodiče a pečovatele, ale měl by vyslat jasný signál o tom, že veškeré formy fyzického a psychického násilí na dětech jsou nepřípustné a trestají se podle zákona, avšak oddělení dítěte od rodiny by mělo být až tím nejzazším krokem; připomíná, že státní péče o děti je vždy nákladnější než odpovídající a dobře cílená podpora rodin žijících v chudobě; opakuje svou výzvu Komisi, aby předložila novou evropskou strategii pro práva dítěte;
  88. požaduje soudní systémy pro mladistvé ohleduplné k dětem, v nichž děti chápou svá práva a svou úlohu v případě, kdy jsou oběťmi, svědky nebo domnělými pachateli; vyzývá k přijetí zvláštních opatření jak v trestním, tak v občanskoprávním řízení s cílem chránit děti před zbytečným stresem, zastrašováním a opakující se viktimizací s ohledem na směrnici (EU) 2016/800 o procesních zárukách pro děti, které jsou podezřelými nebo obviněnými osobami v trestním řízení;
  89. vyzývá k tomu, aby byla krizová linka 116 pro děti dostupná v celé EU 24 hodin denně, sedm dní v týdnu, a k využívání anonymizovaných chatovacích linek na internetu, které jsou pro děti v tíživé situaci mnohem vhodnější a které by měly být zavedeny jako jednotný systém v EU, v němž by byly používány úřední i menšinové jazyky; vyzývá členské státy, aby podporovaly společné evropské číslo 116111 vyhrazené pro dětskou linku důvěry, a to prostřednictvím posílení linek a chatovacích kapacit a evropských sítí a přidělením dostatečných finančních prostředků;
  90. zdůrazňuje, že ochrana dětí by měla být v digitálním světě posílena s ohledem na zvýšený výskyt případu sexuálního zneužívání, kdy pachatelé využívají internetu k navázání kontaktu, a v této souvislosti vyzývá k další spolupráci veřejného a soukromého sektoru a žádá především soukromý sektor, aby převzal svůj díl odpovědnosti, aby nepoužíval agresivní reklamou mířenou na děti a aby je chránil před zavádějící reklamou; vybízí zainteresované strany k následování dobrých příkladů mechanismů prevence a podávání stížností v on-line sociálních médiích a k jejich uplatňování v celé EU; dále zastává názor, že by děti měly být řádně informovány o případných rizicích spojených s internetem, zejména při poskytování osobních údajů on-line, a to například prostřednictvím osvětových kampaní a školních programů; zdůrazňuje, že profilování dětí online by mělo být zakázáno; podporuje úsilí, jehož cílem je zajistit ambiciózní a účinný výsledek reformy směrnice o audiovizuálních mediálních službách, zejména s ohledem na ochranu dětí v digitálním prostředí; vyzývá členské státy, aby se zabývaly kyberšikanou;
  91. vyzývá k vytvoření akčního plánu pro ochranu práv dětí on-line a off-line v kyberprostoru, a připomíná, že v boji proti kyberkriminalitě ze strany donucovacích orgánů je třeba věnovat zvláštní pozornost trestným činům zaměřeným proti dětem; v této souvislosti zdůrazňuje, že je nutné posílit soudní a policejní spolupráci mezi členskými státy a s Europolem a jeho centrem pro boj proti kyberkriminalitě (EC3) s cílem bojovat proti kyberkriminalitě, zejména proti sexuálnímu vykořisťování dětí online;
  92. vyzývá členské státy, aby provedly směrnici 2011/93/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a dětské pornografii; vyzývá donucovací orgány, a to jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU, aby investovaly do nových technologií boje proti trestné činnosti na temném a hlubokém webu; zdůrazňuje, že Eurojust a Europol musí obdržet odpovídající prostředky pro lepší identifikaci obětí, boj proti organizovaným sítím sexuálních delikventů a rychlejší rozpoznávání, analýzu a předávání materiálů o zneužívání dětí online i off-line;
  93. je přesvědčen, že by politiky začleňování měly být výrazně zaměřeny na děti, neboť děti jsou spojnicí porozumění mezi různými kulturami a společnostmi;
  94. připomíná, že podle zprávy Komise o pokroku v boji proti obchodování s lidmi z roku 2016 tvořily děti nejméně 15 % registrovaných obětí, a naléhavě vyzývá členské státy, aby bezodkladně přijaly opatření v reakci na informaci Europolu o tom, že v roce 2015 bylo v EU pohřešováno nejméně 10 000 dětí bez doprovodu, které přišly jako uprchlíci nebo přistěhovalci; vyzývá členské státy a agentury EU, aby urychleně zvýšily přeshraniční spolupráci, výměnu informací a společné vyšetřování s cílem řešit otázku obchodování s dětmi, pohlavního zneužívání a jiných forem vykořisťování a chránit děti; vyzývá členské státy a evropské agentury, aby urychlily přidělování kvalifikovaných opatrovníků dětem bez doprovodu a zajistily, že bude vždy brán v potaz nejlepší zájem dítěte; vyzývá členské státy, aby způsobem, který bude vůči dětem ohleduplný, registrovaly a identifikovaly děti pomocí otisků prstů s cílem zajistit jejich vstup do vnitrostátních systémů ochrany, aby se tak zabránilo jejich zmizení; doporučuje posílit stávající nástroje pro pohřešované děti, včetně evropských linek pro pohřešované děti; vyzývá Komisi a členské státy, aby plně využívaly odborných znalostí Agentury Evropské unie pro základní práva (FRA) za účelem posílení ochrany dětí a ochrany zranitelných osob v současné migrační situaci, zejména na kritických místech (tzv. hotspots); zdůrazňuje, že dětská práva a nejlepší zájmy dítěte musí být zohledňovány a posuzovány v rámci všech politik a opatření EU, včetně oblasti migrace a azylu;
  95. vybízí členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost programům, které se zaměřují na prevenci předčasného ukončování školní docházky mladými lidmi, a aby testovaly a sdílely osvědčené postupy v této oblasti;
  96. poukazuje na skutečnost, že menšiny, které žijí v Evropě po staletí společně s většinovými kulturami nebo vedle nich, stále čelí v EU diskriminaci; je přesvědčen, že řešení tohoto problému spočívá v potřebě zavést minimální standardy na ochranu práv menšin a zajišťovat vzdělávání v duchu kulturní rozmanitosti a tolerance, neboť zachování evropského dědictví přináší přidanou hodnotu k rozmanitosti;
  97. zdůrazňuje, že menšinové komunity mají zvláštní potřeby a že by měla být podporována jejich úplná rovnost ve všech oblastech hospodářského, společenského, politického i kulturního života; zdůrazňuje, že je nezbytné, aby byla dodržována a podporována základní práva a svobody osob náležejících k menšinám;
  98. vyjadřuje znepokojení nad tím, že tyto skupiny narážejí na překážky v přístupu ke spravedlnosti a dalším veřejným službám, vzdělání, zdravotnictví a sociálním službám i ke svým kulturním právům, přičemž jejich přístup ke všem těmto službám a právům může být omezen; naléhavě žádá členské státy, aby přijaly veškerá nezbytná opatření k boji proti administrativním či legislativním překážkám, které by na evropské či vnitrostátní úrovni mohly bránit jazykové rozmanitosti;
  99. naléhavě vyzývá Komisi, aby jak pro kandidátské země, tak pro členské státy zavedla politické standardy na ochranu menšin, neboť ochrana těchto skupin je jedním z kodaňských kritérií; vyzývá členské státy, aby zajistily, že jejich právní systémy osobám patřícím k menšinám zaručí, že nebudou diskriminovány, a aby přijaly a zavedly cílená ochranná opatření založená na příslušných mezinárodních normách;
  100. naléhavě vyzývá členské státy, aby si vyměňovaly osvědčené postupy a uplatňovaly vyzkoušená a osvědčená opatření při řešení problémů menšin v celé Evropské unii; poukazuje na významnou úlohu, kterou mohou regionální a místní orgány v EU sehrát při ochraně menšin, a domnívá se, že by administrativní reorganizace neměla mít na tyto menšiny negativní dopad;
  101. vyzývá FRA, aby i nadále podávala zprávy o diskriminaci na základě příslušenství k menšině a aby pokračovala ve shromažďování údajů týkajících se tohoto problému;
  102. vybízí členské státy, které dosud neratifikovaly Rámcovou úmluvu Rady Evropy o ochraně národnostních menšin a Evropskou chartu regionálních a menšinových jazyků, aby tak bez dalších prodlev učinily; rovněž připomíná, že je třeba uplatňovat zásady vypracované v rámci OBSE;
  103. naléhavě vyzývá členské státy, aby důkladně zvažovaly hledisko práv menšin, zaručily právo na používání menšinového jazyka a chránily jazykovou rozmanitost v Unii; vyzývá Komisi, aby posílila svůj plán na podporu výuky a používání regionálních jazyků jakožto možného způsobu boje proti jazykové diskriminaci v EU;
  104. vyzývá EU, aby provedla usnesení Parlamentního shromáždění Rady Evropy č. 1985(2014) o postavení a právech národnostních menšin v Evropě, a to při plném dodržování zásady subsidiarity; zdůrazňuje, že veškeré krizové linky a jakékoli oficiální linky pomoci provozované v členských státech by měly být dostupné nejen v úředních jazycích dané země, ale i v jejích menšinových jazycích a pomocí přesměrovaného volání také v hlavních jazycích EU;
  105. vítá závěrečné připomínky týkající se pokroku EU v provádění Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením a vyzývá Komisi a členské státy, aby těchto doporučení co nejdříve využily jako příležitosti a aby šly příkladem tím, že zajistí v co nejbližší době jejich účinné a řádné provedení;
  106. zdůrazňuje, že osoby se zdravotním postižením mají v souladu s Úmluvou OSN o právech osob se zdravotním postižením nárok požívat svých základních práv na stejném základě jako ostatní, včetně práv na nezcizitelnou důstojnost, zdraví a rodinu, nezávislý život, soběstačnost a plné zapojení do společnosti, přístup ke spravedlnosti, zboží a službám a volebního práva a spotřebitelských práv; vyzývá Evropskou unii a její členské státy, aby přijaly příslušná opatření, která zajistí, aby všechny osoby se zdravotním postižením mohly využívat veškerá svá práva zakotvená ve smlouvách a právních předpisech EU; konstatuje, že přístup ke zdravotnímu postižení založený na lidských právech není ještě stále plně podporován, což vede k diskriminaci osob se zdravotním postižením v EU, a naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby zvýšily úsilí s cílem sladit své právní rámce s požadavky Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením a začlenit osoby se zdravotním postižením do společnosti;
  107. vyzývá členské státy, aby přijaly strategie, které osobám žijícím se zdravotním postižením zajistí účinný přístup na trh práce; vyjadřuje politování nad tím, že některé z fondů EU, které jsou k dispozici k integraci osob se zdravotním postižením, nejsou stále k tomuto účelu plně využívány; vyzývá Komisi, aby využívání fondů pozorně sledovala a v případě nutnosti zakročila;
  108. připomíná, že osoby s intelektuálním a psychosociálním postižením čelí při uplatňování svých základních práv mimořádným překážkám, a vyzývá členské státy a regionální i místní orgány, aby zvýšily úsilí s cílem prosazovat jejich soběstačnost a začlenění na rovnoprávném základě s ostatními;
  109. konstatuje, že ženy a děti s postižením se neúměrně často potýkají s porušováním lidských práv, včetně odmítání přístupu k základním službám, jako je vzdělání a zdravotní péče, nebo s umisťováním do ústavů daleko od svých rodin a komunit, a že jim hrozí větší riziko, že se stanou oběťmi násilí, sexuálního zneužívání, vykořisťování a dalších forem špatného zacházení; zdůrazňuje, že je nutné, aby EU, členské státy a regionální a místní orgány přijaly komplexní politická opatření, která zohlední genderové hledisko, s cílem zajistit řádné provádění Úmluvy OSN o právech dítěte společně s Úmluvou o právech osob se zdravotním postižením;
  110. naléhavě žádá EU a členské státy, aby v místních komunitách vytvořily podpůrné služby pro děti se zdravotním postižením a jejich rodiny s cílem podporovat deinstitucionalizaci a zajistit pro tyto děti inkluzivní vzdělávací systémy;
  111. naléhavě vyzývá členské státy, aby zajistily plnou dostupnost krizové linky 112 pro osoby se zdravotním postižením a zvýšení povědomí o této lince pomocí informačních kampaní;
  112. vyzývá EU, členské státy a regionální i místní orgány, aby navýšily finanční a lidské zdroje na monitorovací rámce zřízené podle čl. 33 odst. 2 Úmluvy o právech osob se zdravotním postižením a umožnily jim tak plnit jejich úkoly a aby zaručily jejich nezávislost tím, že zajistí, aby jejich složení a fungování zohledňovalo pařížské zásady fungování vnitrostátních institucí pro lidská práva;
  113. vyzývá členské státy a regionální i místní orgány, aby osobám se zdravotním postižením zajistily skutečnou účast a svobodu projevu ve veřejném životě; konstatuje, že by toto úsilí mělo být podpořeno zajištěním titulkování, tlumočení do znakového jazyka, dokumentů psaných Braillovým písmem a snadno čitelných formátů; vyzývá členské státy, aby uprchlíkům se zdravotním postižením zajistily přístupná řešení; zdůrazňuje, že existují zvláštní rizika, jimž čelí uprchlíci, migranti a žadatelé o azyl se zdravotním postižením, kteří nemají přístup k informacím a komunikaci v přístupných formách a mohou být zadržováni za podmínek, jež jim neposkytují odpovídající podporu a přiměřené ubytování;
  114. konstatuje, že aktivní stárnutí a mezigenerační solidarita jsou významné otázky, které lze posílit pomocí přístupu vycházejícího ze základních práv, neboť se jedná o jednu z nejhlubších hospodářských a sociálních proměn, se kterou se rozvinuté země potýkají; vyzývá členské státy, aby s cílem bojovat prosti sociálnímu vyloučení motivovaly k vyšší a aktivní účasti seniorů na pracovním trhu prostřednictvím sociálních a hospodářských iniciativ a aby jim zaručily snadný přístup ke zdravotnickým službám;
  115. poukazuje na to, že diskriminace na základě věku je v dnešní společnosti velmi rozšířená a často se pojí s dalšími formami diskriminace, jako je diskriminace na základě rasy a etnického původu, náboženství, zdravotního postižení, zdravotního stavu nebo socioekonomických podmínek, genderové identity nebo sexuální orientace; vyzývá členské státy, aby zavedly opatření zaměřená na opětovné začleňování seniorů do společenského života s cílem bojovat proti jejich izolaci;
  116. vyzývá EU a členské státy, aby se aktivně zapojily do otevřené pracovní skupiny OSN pro otázky stárnutí populace a zintenzívnily své úsilí na ochranu práv seniorů;
  117. konstatuje, že lidé patřící k romské menšině mají právo na svobodu pohybu, a naléhavě vyzývá členské státy a regionální a místní orgány, aby toto právo zaručily a nekoncipovaly politiky usazování na základě etnických důvodů; je znepokojen tím, že lidé patřící k romské menšině jsou v mnoha členských státech neúměrně vystaveni nucenému vystěhovávání;
  118. vyjadřuje politování nad tím, že Romové stále čelí nesnášenlivosti a systémovému a institucionálnímu rasismu, a připomíná, že diskriminace Romů v oblasti práce, bydlení, vzdělání, zdraví, přístupu ke spravedlnosti nebo v jakékoli jiné oblasti je nepřijatelná a poškozuje společnost EU; vyzývá proto členské státy a místní a regionální orgány, aby s ohledem na zprávu Komise o provádění rámce EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů za rok 2015 v plném rozsahu a bez dalších prodlev provedly své vlastní vnitrostátní strategie týkající se Romů a aby zavedly konkrétní opatření s cílem bojovat proti rasové diskriminaci Romů v souladu s ustanoveními směrnice o rasové rovnosti a Evropskou úmluvou o lidských právech a bojovaly proti nesnášenlivosti vůči Romům v souladu s rámcovým rozhodnutím o rasismu a xenofobii;
  119. připomíná judikaturu Soudního dvora EU, která stanoví, že zásada rovného zacházení, na kterou odkazuje směrnice 2000/43/ES, se vztahuje na osoby, které sice samy nenáleží k dotyčné rase nebo etniku, avšak je s nimi zacházeno méně příznivě nebo jsou specificky znevýhodněny pro jeden z těchto důvodů;
  120. vyzývá Komisi, aby začleňovala monitorování diskriminačních praktik do všech oblastí, zejména vzdělávání, zaměstnanosti, bydlení a zdravotní péče, přičemž je třeba zvláštní pozornost věnovat tomu, zda jsou všechny programy prováděny tak, aby snižovaly rozdíly mezi Romy a neromským obyvatelstvem; dále žádá Komisi, aby podnikla kroky proti těm členským státům, které podporují nebo umožňují institucionalizovanou diskriminaci a segregaci;
  121. odsuzuje segregaci romských dětí ve školách, která má v dalším životě mimořádně negativní dopad na vyhlídky těchto dětí; podporuje opatření Komise, jejichž cílem je proti tomuto postupu bojovat pomocí řízení o nesplnění povinnosti, a vyzývá členské státy, aby přijaly účinná opatření k vymýcení segregace ve školách a představily podrobné plány opatření pro integraci romských děti;
  122. vyzývá členské státy a Komisi, aby posílily své strategie pro podporu začleňování Romů a chudých komunit prostřednictvím jejich rozšíření tak, aby zasáhly 80 milionů obyvatel; vyzývá rovněž k posílení pracovní skupiny Komise pro Romy a vnitrostátních kontaktních míst, k rozvoji regionálních a místních kontaktních míst a regionálních romských platforem a k tomu, aby bylo ve spolupráci s Evropskou romskou platformou vytvořeno online politické fórum; vyzývá agenturu FRA, aby pokračovala ve shromažďování údajů o situaci Romů a aby vytvořila a navrhla souhrn ukazatelů začlenění Romů, které by umožnily sledovat pokrok v této oblasti; vyzývá členské státy, ale vyhlásily 2. srpen Evropským dnem památky romských obětí holokaustu;
  123. odsuzuje jakoukoli diskriminaci nebo násilí na základě sexuální orientace či genderové identity; vyzývá Komisi, aby představila program, který zajistí při dodržení pravomocí členských států stejná práva a příležitosti pro všechny občany, a aby monitorovala řádné provedení a uplatňování právních předpisů EU týkajících se práv LGBTI osob; v této souvislosti vítá seznam opatření, který připravila Komise na podporu rovnosti LGBTI osob, včetně komunikační kampaně Komise, jejímž cílem je bojovat proti stereotypům a zlepšit společenské přijetí LGBTI osob; naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby úzce spolupracovaly s organizacemi občanské společnosti, které se zabývají právy LGBTI osob; konstatuje, že terénní výzkumy agentury FRA ukazují, že veřejní činitelé vnímají právo a politiku EU jako hlavní faktory podporující vnitrostátní úsilí o prosazení rovnosti LGBTI osob;
  124. vyjadřuje politování nad tím, že osoby LGBTI zažívají šikanu a obtěžování, s nimiž se setkávají už ve škole, a jsou diskriminovány v různých oblastech svého života, včetně pracovního prostředí; vyzývá členské státy, aby se zvláště zaměřily na homofobii ve sportu, mladé LGBTI osoby a šikanu ve školách; vyzývá členské státy EU, aby podporovaly odborové svazy a organizace zaměstnavatelů v jejich úsilí o přijetí politik v oblasti rozmanitosti a nediskriminace se zvláštním ohledem na osoby LGBTI;
  125. připomíná judikaturu ESLP týkající se práv LGBTI osob; vítá skutečnost, že rostoucí počet členských států již přijal opatření, která přispívají k tomu, aby byly práva LGBTI osob lépe prosazována a chráněna, a rovněž nové postupy právního uznání pohlaví respektující základní práva těchto osob; vyzývá Komisi, aby shromažďovala údaje o porušování lidských práv, kterým čelí LGBTI osoby, a aby s členskými sdílela osvědčené postupy týkající se ochrany jejich základních práv, a vybízí členské státy, aby LGBTI osoby v plném rozsahu informovaly o jejich právech a v této otázce si vyměňovaly osvědčené postupy; odsuzuje lékařské postupy, které porušují základní práva trans a intersexuálních osob;
  126. domnívá se, že základní práva LGBTI osob je možné lépe chránit, pokud mají přístup k právním institutům, jako jsou soužití, registrované partnerství nebo manželství; vítá skutečnost, že 18 členských států tyto možnosti v současné době nabízí, a vyzývá další členské státy, aby se těmito možnostmi zabývaly;
  127. vyzývá Komisi, aby předložila návrh na úplné vzájemné uznávání účinků a volný oběh veškerých základních dokladů o občanském stavu všech osob, párů a rodin (včetně všech takovýchto dokumentů týkajících se manželství a registrovaného partnerství, právní změny pohlaví a adopcí a rodných listů) v celé EU, včetně právního uznání pohlaví, a to s cílem snížit diskriminační právní a administrativní překážky pro občany, kteří využívají svého práva na volný pohyb;
  128. s velkým znepokojením si všímá nárůstu euroskepticismu a projevů násilných politických postojů, a naléhavě proto vyzývá EU a její členské státy, aby posílily účast občanů, obzvláště mladých lidí a organizací občanské společnosti, v záležitostech EU tak, aby Evropané mohli vyjádřit své obavy a vyslovit své názory demokratickými cestami;
  129. považuje za nezbytné snížit administrativní zátěž související s účastí ve veřejném životě a prosazovat v celé EU elektronickou správu a vyzývá k posílení účinnosti mechanismů, jako je například občanská iniciativa;
  130. podporuje rozvoj elektronických konzultací jakožto nástroje pro přímou účast občanů, neboť umožní získat poznatky o tom, co občané očekávají od vlády a veřejné správy; považuje za nezbytné odstranit procedurální a jazykové bariéry, které občany odrazují od účasti v rozhodovacích procesech veřejných orgánů na všech úrovních veřejné správy; zdůrazňuje nezbytnost transparentnosti nejen v rozhodovacích procesech orgánů a institucí, ale také při sledování toho, jak jsou řešeny otázky týkající se služeb poskytovaných veřejnými orgány; zdůrazňuje, že je třeba podporovat poskytování takovýchto služeb prostřednictvím přístupných digitálních médií; znovu zdůrazňuje význam zvyšování informovanosti o Listině;
  131. konstatuje, že organizace občanské společnosti, včetně dobrovolnictví, náboženské činnosti a práce s mládeží, hrají při zapojení do společenského a občanského života klíčovou úlohu, a vyzývá EU, členské státy a regionální i místní orgány, aby podporovaly a prosazovaly jejich činnost; vyzývá členské státy a EU, aby podporovaly svobodu shromažďování a sdružování jakožto součást Listiny;
  132. je přesvědčen, že občanská výchova a mezikulturní dialog zlepšují chápání občanů, pokud jde o význam společenské a politické angažovanosti, zatímco vzdělávání o lidských právech zvyšuje povědomí o jejich vlastních právech a učí je respektovat práva ostatních; vyzývá členské státy, aby vypracovaly celostátní akční plány vzdělávání o základních právech, včetně podílu EU na rozvoji rámce základních lidských práv, a aby prováděly Chartu Rady Evropy o výchově k demokratickému občanství a lidským právům; vyzývá regionální a místní orgány, aby se na výše uvedených činnostech aktivně podílely;
  133. se znepokojením konstatuje, že je stále třeba vynaložit úsilí k tomu, aby bylo dosaženo cílů strategie Evropa 2020 týkajících se chudoby a sociálního vyloučení; vyzývá členské státy, aby nalezly správné politiky, včetně podpory zaměstnávání a přístupu k vysoce kvalitním službám a vzdělání; naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily, aby jejich politika v sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti nebyla diskriminační v důsledku velikosti a složení domácností;
  134. připomíná, že každý člověk má právo na soukromí a na ochranu jeho osobních údajů, včetně práva přístupu k údajům, které o něm byly shromážděny, a práva na jejich opravu; zdůrazňuje právo všech osob určovat, jak se bude s jejich osobními údaji nakládat, zvláště jejich výhradní právo určovat používání a šíření jejich osobních údajů; zdůrazňuje, že by Komise a členské státy měly provést opatření, která každému občanovi umožní, aby dosáhl odstranění obsahu, který by mohl poškodit jeho důstojnost nebo pověst, a to při dodržení svobody projevu a informací a v souladu s příslušnými právními předpisy a judikaturou; poukazuje na to, že pokud neexistuje konkrétní veřejný zájem, má každý právo rozhodnout o tom, které údaje mohou být zpřístupněny, právo odstraňovat údaje a právo být zapomenut;
  135. vyjadřuje své znepokojení nad tím, že občané neznají v plném rozsahu svá práva ani právní prostředky, které mají k dispozici; za velmi důležité považuje, aby občané, a zvláště pak děti, byli seznamováni s významem ochrany vlastních údajů, a to i v kybernetickém prostoru, a s případnými riziky, která jim mohou hrozit, především vzhledem k rychlému vývoji technologií a rostoucímu počtu kybernetických útoků; vyzývá členské státy, aby zintenzivnily své úsilí v oblasti podpory gramotnosti, pokud jde o nová média, a aby výuku v této oblasti byla nedílnou součástí školních osnov; vyzývá členské státy, aby přijaly opatření k řešení kyberšikany, především pokud postihuje specifické skupiny dětí;
  136. poukazuje na to, že všechny osoby mají právo svobodně vyjadřovat a šířit své názory na internetu v souladu s právními předpisy a judikaturou; zdůrazňuje, že nikdo nemůže být znevýhodněn proto, že nevyužívá digitálních služeb; vyzývá Komisi, aby přijala opatření v návaznosti na závěry veřejných konzultací o směrnici EU o audiovizuálních mediálních službách a aby provedla přezkum této směrnice, a to i pokud jde o záležitosti týkající se základních práv;
  137. zdůrazňuje, že je nutné zvážit možný vliv některých nových technologií, například dronů, na základní lidská práva, zejména pokud jde o právo na soukromí; upozorňuje také na problém, který pro základní lidská práva představují důsledky širokého využívání internetu, zejména pokud jde o ochranu osobních údajů, boj proti obtěžování online a obchodování s lidmi, zejména za účelem sexuálního a pracovního vykořisťování;
  138. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a Parlamentnímu shromáždění Rady Evropy.
  Úř. věst. C 378, 24.12.2013, s. 1
  Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 1
  Úř. věst. C 328, 6.12.2008, s.55
  Úř. věst. C 303, 2.12.2000, s. 16.
  Úř. věst. C 373, 21.12.2004, s. 37
  Přijaté texty, P7_TA(2013)0594.
  Přijaté texty, P7_TA(2014)0062.
  Přijaté texty, P8_TA(2015)0286.
  Přijaté texty, P7_TA(2016)0102
  Úř. věst. C 124 E, 25.5.2006, s. 405.
  Přijaté texty, P7_TA(2014)0070.
  Přijaté texty, P7_TA(2013)0350.
  Přijaté texty, P7_TA(2013)0203.
  Přijaté texty, P7_TA(2016)0409.
  Tuto novou formu obchodování s lidmi Parlament uvedl již ve svém usnesení ze dne 10. března 2016 o situaci v Eritreji (Přijaté texty: P8_TA(2016)0090).
  Výbor pro ústavní záležitosti vyzývá Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
  1. připomíná, že podle článku 2 Smlouvy o Evropské unii je EU založena na hodnotách "úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv osob náležejících k menšinám"; zdůrazňuje, že je nanejvýš důležité zajistit, posilovat a prosazovat plné dodržování těchto hodnot jak na úrovni Unie, tak na úrovni členských států; připomíná, že lidská práva jsou univerzální a nedělitelná;
  2. domnívá se, že závěry a stanoviska Agentury Evropské unie pro základní práva a judikatura Soudního dvora Evropské unie jsou dobrým základem pro výklad článku 2 SFEU a rozsahu práv zakotvených v Listině základních práv;
  3. bere na vědomí povinnost přistoupit k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP), jak je stanoveno ve Smlouvách; zdůrazňuje skutečnost, že Smlouvy uznávají, že základní práva, která zaručuje EÚLP a která vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, tvoří obecné zásady práva Unie;
  4. zdůrazňuje, že v případě systémového ohrožení právního státu by měl být za účelem nápravy použit článek 7 a postup pro posílení právního státu; považuje za důležité vytvořit mezi EU a jejími členskými státy nový konsensus o dodržování demokracie, zásad právního státu a základních práv s cílem zajistit dodržování těchto hodnot mezi evropskými občany a zabránit jakémukoliv jejich porušování; jakékoliv zpochybňování zásad právního státu je přípustné a žádná demokratická země se jej nemůže ani nesmí dopouštět;
  5. zdůrazňuje, že je důležité zajistit plné dodržování Listiny základních práv během celého legislativního procesu; vítá v tomto ohledu dohodu o zdokonalení tvorby právních předpisů a upozorňuje na zásadní úlohu komplexních posouzení dopadů, ale i úzké spolupráce mezi orgány a institucemi EU a členskými státy; připomíná, že efektivní a přesné provádění právních předpisů EU je stěžejní pro ochranu hodnot Unie a tato ochrana je zásadní pro důvěryhodnost EU jako celku;
  6. poukazuje na to, že účelem bezpečnostní politiky a politiky v oblasti spravedlnosti je ochrana svobody a základních práv; zdůrazňuje proto, že tvorba právních předpisů a politik v této oblasti musí být v souladu s Listinou základních práv;
  7. domnívá se, že je třeba vyvíjet další úsilí o soudržné a jednotné uplatňování Listiny, a to i prostřednictvím zvyšování povědomí mezi pracovníky působícími v této oblasti a širokou veřejností, s cílem zajistit, aby byly dodržovány a podporovány zásady právního státu a základní práva evropských občanů, a zdůrazňuje, že by orgány a instituce Evropské unie měly jít v tomto příkladem; poukazuje na to, že by mělo být vyvinuto značné úsilí ke zlepšení ochrany svobody projevu, shromažďování a sdružování a svobodných sdělovacích prostředků, stejně jako k zajištění nezávislosti soudnictví;
  8. podporuje, že Komise vůbec poprvé zahájila nový postup pro právní stát; doporučuje, aby bylo provedeno důkladné hodnocení fungování tohoto postupu a jeho výsledků za účelem zlepšení jeho účinnosti;
  9. bere na vědomí první dva dialogy o právním státu vedené Radou; s potěšením očekává hodnocení tohoto mechanismu, které by mělo zvýšit jeho význam a komplementaritu s dalšími nástroji EU pro posílení právního státu;
  10. vyzývá k tomu, aby Agentura Evropské unie pro základní práva byla pověřena úkolem vypracovat každé dva roky zprávu o rozsahu, v jakém mají nejchudší občané Evropy přístup ke všem základním právům, jak je stanoveno v Listině základních práv Evropské unie;
  11. zdůrazňuje, že přistoupení EU k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP) přispívá k ochraně lidských práv a základních svobod občanů EU a členských států; znovu důsledně připomíná, že po vydání stanoviska 2/13 Evropského soudního dvora vyzval Komisi, aby určila potřebné kroky, které povedou k přistoupení Evropské unie k EÚLP v souladu se závazkem uvedeným v čl. 6 odst. 2 SEU;
  12. zdůrazňuje, že postup uvedený v článku 7 SEU je mechanismem pro případ krajní nouze, jehož potenciál může být naplno využíván jen zřídka kvůli požadavku jednomyslnosti Evropské rady; upozorňuje v této souvislosti na své usnesení o zřízení mechanismu EU pro demokracii, právní stát a základní práva; znovu opakuje své doporučení pro zřízení komplexního mechanismu Unie, aby byla zajištěna účinná kontrola dodržování základních práv a zásad právního státu v členských státech; doporučuje, aby Pakt Unie o demokracii, právním státu a základních právech zahrnoval preventivní a nápravné prvky, a poukazuje na návrh vypracovávat roční evropskou zprávu o demokracii, právním státu a základních právech, která má být vypracována za použití různých zdrojů a která by měla tvořit základ pro prevenci a nápravu porušování hodnot Unie;
  13. vyzývá k rozsáhlé diskusi o úkolech a činnostech Agentury Evropské Unie pro základní práva; zdůrazňuje význam práce agentury při poskytování odborných znalostí orgánům a institucím EU a členským státům EU a uznává její velký přínos k rozšíření povědomí o dodržování základních práv v Unii.
  STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (7.9.2016)
  Navrhovatel: Jordi Sebastià
  Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
  A. vzhledem k tomu, že sloučení rodiny, přestože jde o základní lidské právo, je v současné době systematicky oddalováno či dokonce porušováno, a vzhledem k tomu, že ženy a děti jsou prvními oběťmi upírání či oddalování tohoto práva;
  B. vzhledem k tomu, že články 21 a 23 Listiny základních práv Evropské unie zakazují diskriminaci na základě pohlaví; vzhledem k tomu, že se EU zavázala, že bude podporovat rovnost žen a mužů a že do všech svých činností bude začleňovat hledisko rovnosti žen a mužů;
  C. vzhledem k tomu, že romské ženy se často potýkají s vícenásobnou a průřezovou diskriminací na základě pohlaví i etnického původu a mají omezený přístup k zaměstnání, vzdělání, zdravotní péči, sociálním službám či rozhodování; vzhledem k tomu, že k diskriminaci žen může docházet nejen v kontextu sílícího protiromského rasismu většinové společnosti, ale i v rámci vlastních komunit z důvodu jejich pohlaví;
  D. vzhledem k tomu, že násilí páchané na ženách představuje porušování základních práv, které se dotýká všech úrovní společnosti bez ohledu na věk, vzdělání, příjem, společenské postavení, zemi původu nebo bydliště; vzhledem k tomu, že nerovné postavení žen a mužů a genderové stereotypy zvyšují riziko násilí a dalších forem vykořisťování a brání ženám, aby se plně zapojily do všech oblastí života;
  E. vzhledem k tomu, že ženy v EU stále čelí mnoha formám diskriminace a jsou stále nedostatečně zastoupeny ve všech oblastech rozhodování;
  F. vzhledem k tomu, že obchodování s lidmi je jasným porušením lidských práv, lidské důstojnosti a základních zásad práva a demokracie; vzhledem k tomu, že obchodování s lidmi za účelem sexuálního vykořisťování je stále nejrozšířenější formou; vzhledem k tomu, že 76 % registrovaných obětí v EU jsou ženy;
  G. vzhledem k tomu, že průzkum EU o LGBT osobách ukázal, že lesbické, bisexuální a transsexuální osoby čelí nepřiměřenému riziku diskriminace na základě své sexuální orientace nebo genderové identity;
  H. vzhledem k tomu, že pohlaví samo o sobě nevede nutně ke zranitelnosti a že existuje mnoho faktorů, které mohou vytvořit situaci zranitelnosti, jako je chudoba, sociální vyloučení a vícenásobná diskriminace;
  I. vzhledem k tomu, že podle posledních dostupných odhadů Eurostatu vydělávají ženy v EU v průměru o 16 % méně než muži;
  J. vzhledem k tomu, že sexuální a reprodukční zdraví a související práva jsou součástí základních lidských práv a zásadními prvky lidské důstojnosti(1);
  1. vyjadřuje politování nad tím, že v mnoha oblastech zatím nebyla dosažena genderová rovnoprávnost, že nedochází ke zlepšení a že základní práva žen jsou nadále porušována; zdůrazňuje, že ženy jsou nadále vystaveny diskriminaci a sociálnímu vyloučení, což dokládá jejich nízké zastoupení ve vědě, technologiích a technických oborech, v podnikání a v rozhodovacím procesu, jak ve veřejném, tak v soukromém sektoru, a přetrvávajícím rozdílům v platovém a důchodovém ohodnocení, i pokud jde o ženy žijící ve venkovských oblastech; konstatuje, že diskriminace a nedostatečné zastoupení vede k přetrvávání genderových stereotypů, k sociálnímu a ekonomickému vyloučení a k násilí páchanému na ženách a dívkách;
  2. zdůrazňuje, že je třeba na všech úrovních a všemi prostředky potírat protiromský rasismus, a zdůrazňuje, že tento fenomén je obzvláště houževnatou a násilnou formou, která se neustále vrací a je běžně rozšířena; vyzývá členské státy, aby ještě posílily boj s protiromským rasismem a aby jako součást svých vnitrostátních strategií integrace Romů při prosazování osvědčených postupů podporovaly zlepšení postavení romských žen;
  3. požaduje vytváření statistik a ukazatelů vícenásobné diskriminace, která je často skrytá za "hlavním proudem" diskriminace (například z důvodu chudoby a rasy); opakuje, že pokud existuje riziko diskriminace, je ještě větší riziko, že se jedná o diskriminaci na základě pohlaví; vyzývá Agenturu Evropské unie pro základní práva (FRA), aby na toto téma vydala zprávu;
  4. vyjadřuje politování nad tím, že ženy stále trpí diskriminačními pracovními podmínkami včetně nestandardních forem zaměstnávání; zdůrazňuje, že ženy pracující v maloobchodních službách jsou zvláště vystaveny prodloužené pracovní době a že je jim odpíráno pracovní právo na dny povinného týdenního odpočinku;
  5. je znepokojen tím, že v posledních letech v mnoha členských státech posílila hnutí proti rovnosti pohlaví; zdůrazňuje, že tato hnutí zpochybňují úspěchy, jichž bylo v oblasti rovnosti pohlaví dosaženo, a jsou zaměřena na blokování právních předpisů a politik na ochranu osob LGBTI proti trestným činům z nenávisti a diskriminaci;
  6. vyjadřuje v této souvislosti politování nad tím, že v EU nebyla přijata žádná strategie rovnosti pohlaví na období 2016–2020, a v návaznosti na závěry Rady o rovnosti žen a mužů ze dne 16. června 2016 vyzývá Komisi, aby posílila status svého strategického závazku ohledně rovnosti žen a mužů v letech 2016–2019 tím, že jej přijme v podobě sdělení;
  7. vyzývá Komisi, aby snahy zvýšit zastoupení žen v rozhodování v politické a ekonomické sféře zintenzivnila vytyčením dvojího přístupu, který kombinuje začleňování hlediska rovnosti žen a mužů a cílená opatření;
  8. vyzývá Komisi, aby zlepšila shromažďování, analýzu a šíření komplexních, porovnatelných, spolehlivých a pravidelně aktualizovaných údajů o podílu žen na rozhodování;
  9. odsuzuje každou formu náhradního mateřství, jelikož nerespektuje práva všech žen;
  10. vyzývá orgány EU, aby podpořily účast žen na evropském volebním procesu tím, že do příštího přezkumu evropského volebního práva zahrnou seznamy s rovnoměrným zastoupením žen a mužů;
  11. vyjadřuje politování nad tím, že návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o zlepšení genderové vyváženosti mezi členy dozorčí rady/nevýkonnými členy správní rady společností kotovaných na burzách a o souvisejících opatřeních z roku 2012 je stále zablokován, a vyzývá Radu, aby konečně přijala společný postoj k tomuto návrhu;
  12. zdůrazňuje, že rozdíl v odměňování žen a mužů, jenž v EU v současnosti dosahuje v průměru 16 %, ztělesňuje nepřípustnou diskriminaci a odporuje smlouvám EU (konkrétně článku 157 SFEU); opakuje svou výzvu členským státům k přezkumu jejich stávajících právních předpisů s cílem odstranit rozdíly mezi muži a ženami v odměňování a ve výši důchodů; konstatuje, že pro odstranění rozdílů v odměňování žen a mužů jsou zásadní opatření zvyšující transparentnosti mezd; vyzývá členské státy, aby provedly doporučení Komise týkající se transparentnosti mezd;
  13. domnívá se, že se zřetelem na judikaturu Evropského soudního dvora je na úrovni EU naléhavě nutné vytvořit definici rovnocenné práce, a zajistit tak, aby byly zohledněny faktory, jako jsou pracovní podmínky, odpovědnost svěřená pracovníkům a fyzické nebo duševní požadavky na danou práci;
  14. vyzývá k plnému provedení směrnice 2006/54/ES o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání a k jejímu přezkumu s povinným požadavkem na podniky vypracovat opatření či plány týkající se rovnosti žen a mužů;
  15. konstatuje, že ženy jsou v nepřiměřeně vysoké míře a často nedobrovolně zastoupeny v nejistých zaměstnáních, která zahrnují vysokou míru částečných pracovních úvazků, špatně placené práce a smluv na dobu určitou či bez stanovení pracovní doby; konstatuje, že práce na částečný pracovní úvazek přispívá k riziku chudoby; v této souvislosti připomíná, že rovnosti žen a mužů lze dosáhnout pouze prostřednictvím spravedlivé redistribuce placené a neplacené práce, jakož i pracovních, rodinných a pečovatelských povinností;
  16. poukazuje na vysoký podíl samostatně výdělečně činných osob ve venkovských oblastech, které nemají odpovídající sociální zabezpečení, a na vysokou míru "neviditelné" práce, která se týká především žen; vyzývá proto členské státy a regiony s legislativními pravomocemi, aby zlepšily právní předpisy týkající se rovnosti žen a mužů na trhu práce, zejména pokud jde o mzdy, vlastnická práva a rozhodování, a aby zajistily sociální zabezpečení žen i mužů pracujících ve venkovských oblastech;
  17. zdůrazňuje klíčovou úlohu kvalitních veřejných služeb v boji proti chudobě, zejména chudobě žen, neboť ženy jsou na těchto službách více závislé;
  18. vyzývá Komisi, aby přijala komplexní a globální legislativní opatření s cílem uspokojit potřeby matek a otců, pokud jde o různé druhy dovolených, a to mateřskou dovolenou, otcovskou dovolenou, rodičovskou dovolenou a pečovatelskou dovolenou, a pomoci tak zejména mužům, aby mohli hrát aktivní úlohu jakožto otcové, aby bylo možné spravedlivěji rozdělit rodinné povinnosti, což by ženám poskytlo rovné příležitosti k účasti na trhu práce;
  19. vyslovuje politování nad rozhodnutím Komise stáhnout směrnici o mateřské dovolení a vyzývá ji, aby předložila nový návrh o zákonném nároku na placenou otcovskou dovolenou;
  20. zdůrazňuje skutečnost, že svého práva na rodičovskou dovolenou využívá jen malé procento mužů; vyzývá proto k přijetí konkrétních opatření k zajištění práv na rodičovskou dovolenou, která by byla co nejvíce individuální a nepřevoditelná;
  21. vítá návrh na zavedení dovolené pro pečující osoby, s níž se počítá v plánu Komise pro nový začátek, s cílem vyřešit problémy spojené s hledáním rovnováhy mezi pracovním a osobním životem, jimž čelí pracující rodiny; vyzývá Komisi, aby předložila legislativní návrh zahrnující toto ustanovení;
  22. vítá navržené přistoupení EU k Istanbulské úmluvě a vyzývá EU, aby tuto úmluvu co nejdříve ratifikovala s cílem zajistit ochranu proti všem formám násilí páchaného na ženách a domácího násilí, předcházet tomuto násilí a vymýtit jej; připomíná členským státům, že členství v EU je nezbavuje povinnosti podepsat, ratifikovat a prosazovat Istanbulskou úmluvu, a naléhavě je žádá, aby tak učinily; zdůrazňuje, že Istanbulská úmluva je nejkomplexnější dostupný moderní nástroj pro prevenci, ochranu a shromažďování údajů, pokud jde o násilí páchané na ženách, a vyjadřuje politování nad skutečností, že ji dosud ratifikovalo pouze 14 členských států;
  23. odsuzuje všechny formy násilí páchaného na ženách a dívkách, jako jsou vraždy ze cti, nucené sňatky, obchodování se ženami, domácí násilí a mrzačení ženských pohlavních orgánů; domnívá se, že tyto praktiky nelze nikdy ospravedlnit a měly by být považovány za trestný čin a trestány; vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly rozhodná opatření k boji proti těmto praktikám na celém světě i v EU; zdůrazňuje, že násilí páchané na ženách je systematickým formou porušování základních práv a že 62 milionů žen v EU je oběťmi násilí;
  24. domnívá se, že všichni, kdo žijí v Evropě, by měli respektovat právní předpisy a práva žen a jejich důstojnost;
  25. vyslovuje politování nad případy obtěžování a znásilňování na veřejných místech v Evropě a vysokou míru beztrestnosti a nedostatek spravedlnosti pro oběti a domnívá se, že by se každá žena a dívka měla cítit bezpečně před jakoukoli formou sexuálního obtěžování na jakémkoli veřejném místě v Evropě; vyzývá členské státy, aby organizovaly osvětové kampaně v rámci boje proti sexuálnímu obtěžování žen a přijaly nezbytná opatření s cílem zajistit, aby byly takové činy řádně trestány, aby byli pachatelé postaveni před soud a obětem byla poskytnuta odpovídající ochrana;
  26. naléhavě vyzývá EU a členské státy, aby uvolnily nezbytné prostředky a nástroje k boji proti obchodování s lidmi a pohlavnímu vykořisťování;
  27. zdůrazňuje, že za účelem účinného boje proti násilí na základě pohlaví je nezbytné změnit postoj k ženám a dívkám; domnívá se, že ženy a dívky jsou příliš často představovány v podřízených rolích a že násilí na nich se příliš často toleruje nebo minimalizuje; vyzývá členské státy, aby činily více s cílem bojovat proti stereotypům založeným na pohlaví a proti diskriminaci žen a dívek;
  28. znovu vyzývá Komisi, aby předložila návrh právního aktu o násilí páchaném na ženách a genderově podmíněném násilí a představila ucelenou strategii pro tuto oblast a aby zároveň zajistila přístup ke spravedlnosti pro oběti násilí;
  29. vítá sílící snahy v celé EU v rámci hnutí za vymýcení mrzačení ženských pohlavních orgánů; konstatuje, že členské státy postupně provádějí pozitivní změny ve svých právních systémech s cílem trestně postihovat jak provádění mrzačení ženských pohlavních orgánů, tak odvážení děvčat nebo mladých žen z EU do třetí země za účelem mrzačení ženských pohlavních orgánů; naléhavě vyzývá ty členské státy, které tak dosud neučinily, aby ve svých trestněprávních předpisech zajistily ochranu dívek a žen před mrzačením ženských pohlavních orgánů;
  30. uznává, že průměrný věk dívek, které se stávají prostitutkami, je 13–14 let a že sexuální vykořisťování je vysoce genderovou otázkou a formou násilí na základě pohlaví, v rozporu se zásadami lidských práv, k nimž jako základní zásada patří rovnost pohlaví;
  31. zdůrazňuje významnou úlohu, kterou rodiče v rámci vzdělávacího systému v otázce podpory rovnosti žen a mužů hrají;
  32. vyzývá členské státy, aby s cílem snížit poptávku po sexuálním vykořisťování schválily zákony a zavedly politiky, které by byly namířeny přímo na osoby, jež sexuální služby kupují a využívají jich, a aby současně zrušily trestnost poskytování sexuálních služeb a osobám, které je nabízejí, poskytly podporu ve formě služeb, včetně kvalitního poradenství v sociální, právní a psychologické oblasti pro osoby, které chtějí prostituce zanechat;
  33. vyzývá členské státy, aby v plné míře provedly směrnici 2012/29/EU o právech, podpoře a ochraně obětí trestných činů a směrnici 2011/99/EU o evropském ochranném příkazu s cílem zajistit odpovídající ochranu a pomoc pro ženy a dívky, které se staly oběťmi násilí;
  34. ostře kritizuje skutečnost, že Rada stále ještě nepřijala návrh směrnice z roku 2008 o provádění zásady rovného zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci; vítá skutečnost, že Komise považuje přijetí této směrnice za prioritní; připomíná svůj postoj ke směrnici o rovném zacházení a opětovně vyzývá Radu, aby návrh přijala co nejdříve;
  35. odsuzuje všechny formy diskriminace a násilí vůči osobám LGBTI; žádá přijetí dalších opatření, která by v zájmu vyplnění stále existujících mezer v právních předpisech, jež postihují homofobní, bifobní a transfobní nenávistné trestné činy, prosazovala posílení trestního práva a antidiskriminačních právních předpisů v celé EU;
  36. je znepokojen nárůstem násilí namířeného proti ženám a dívkám v kyberprostoru a také využíváním IKT a internetu k obchodování se ženami a dětmi, zejména za účelem sexuálního a pracovního vykořisťování; vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření k řešení a prevenci využívání nových technologií jako nástroje pro získávání obětí obchodování s lidmi, kybernetického obtěžování a pronásledování, a to zejména z řad žen a dívek;
  37. bere na vědomí zprávu Agentury Evropské unie pro základní práva o základních právech intersexuálních osob a dokument komisaře Rady Evropy pro lidská práva o lidských právech a intersexuálních osobách; vyzývá Komisi, aby vybídla členské státy k přijetí opatření na ochranu a respektování základních práv intersexuálních osob;
  38. vyzývá členské státy, aby zajistily, aby děti a mladí lidé mohli využívat svého práva vyhledávat, dostávat a vyměňovat si informace týkající se sexuality, což zahrnuje rovněž otázky spojené se sexuální orientací, genderovou identitou a genderovým vyjádřením, a to způsobem odpovídajícím jejich věku a zohledňujícím rovnost žen a mužů;
  39. vyzývá členské státy, aby na všech úrovních vzdělávání zavedly vzdělávací programy zohledňující rovnost žen a mužů, jakož i akce o právech dívek a žen, rovnosti žen a mužů, genderové identitě a genderových vztazích; vyzývá rovněž k tomu, aby dívky a chlapci byli již od úrovně nejnižších školních tříd vzděláváni v otázkách míru, nediskriminace a boje proti rasismu;
  40. opakuje, že přístup k sexuálnímu a reprodukčnímu zdraví a právům s nimi souvisejícími, včetně možnosti bezpečného a zákonného přerušení těhotenství, by měl být v EU zaručen každé ženě, a vyzývá EU a členské státy, aby dekriminalizovaly přerušení těhotenství i péči spojenou s jeho prováděním; zdůrazňuje, že sexuální a reprodukční zdraví a práva všech žen a dívek musí být respektována, včetně jejich práva rozhodovat o svém tělu a sexualitě bez nátlaku, diskriminace a násilí;
  41. vítá veškeré úsilí vyvinuté za účelem plného provedení úmluvy OSN o osobách se zdravotním postižením; připomíná, že ženy a dívky se zdravotním postižením jsou diskriminaci vystaveny nejvíce, a nemohou tak požívat svých základních práv na stejné úrovni jako ostatní osoby;
  42. vybízí odpovědné výbory Parlamentu, aby se začaly zabývat záležitostí ochrany lidských práv intersexuálních osob v EU a aby předložily zprávu z vlastního podnětu;
  43. vyzývá Komisi a členské státy, aby prováděly opatření na ochranu žen a osob LGBTI před obtěžováním na pracovišti;
  44. vyzývá Komisi, aby za účelem účinnějšího uplatňování přístupu, který je založen na rovnosti pohlaví, ve vysílání a reklamě bojovala proti nerovnému zacházení se ženami a proti zobrazování nerovnosti mezi pohlavími v mediálním odvětví tím, že zajistí výměnu osvědčených postupů s mediálními společnostmi;
  45. vyzývá členské státy, ve spolupráci s Komisí, aby přijaly veškerá nezbytná opatření k zajištění ochrany migrantek, uprchlic a žadatelek o azyl, jakož i uprchlíků a žadatelů o azyl z řad osob LGBTI, aby jim poskytly právní poradenství, přístup ke zdravotní péči, bezpečné zóny pro ženy a děti a oddělená hygienická zařízení a aby respektovaly jejich sexuální a reprodukční zdraví a práva, včetně přístupu k bezpečnému přerušení těhotenství;
  46. vyjadřuje hluboké znepokojení nad provizorními podmínkami, ve kterých uprchlice z řad žen a dívek v celé EU a na jejich hranicích žijí, a rovněž nad skutečností, že více než 10 000 nezletilých osob bez doprovodu je od okamžiku, kdy vstoupily na území EU, nezvěstných; poukazuje na skutečnost, že ženy a dívky představují v rámci migračních vln největší a zvláště zranitelnou skupinu a že v průběhu azylového řízení a postupu pro přijímání osob se vyžaduje specifické a pečlivé vyhodnocování jejich potřeb; opakuje v této souvislosti, že pro ně musí být obstarány a přijaty specifické programy a opatření a že k nim musí být přistupováno zvláštním způsobem;
  47. vyzdvihuje, že je zapotřebí otevřít pro žadatele o azyl legální a bezpečné cesty, aby se vyhnuli sítím nezákonného obchodování a aby ženy, děti, staří lidé a osoby se zdravotním postižením mohli hledat útočiště, aniž by při tom byl ohrožen jejich život;
  48. znovu opakuje základní právo všech žen na přístup k systémům veřejné zdravotní péče, zejména k základní, gynekologické a porodnické zdravotní péči, jak je stanoveno Světovou zdravotnickou organizací;
  49. poznamenává, že 70 % identifikovaných obětí obchodování s lidmi v EU tvoří příslušníci EU a že většinu hlášených obětí tvoří příslušnice členských států EU ze střední a východní Evropy(2); vyzývá členské státy, aby na ochranu žen a dívek před obchodováním s lidmi, násilím a sexuálním vykořisťováním plně prováděly směrnici 2011/36/EU o prevenci obchodování s lidmi a boji proti němu a směrnici 2011/92/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a vykořisťování dětí; vyzývá členské státy, aby se ve svých vnitrostátních strategiích a akčních plánech rovněž zabývaly stranou poptávky spojenou s obchodováním s lidmi a jejich vykořisťováním;
  50. zdůrazňuje, že musí být plně dodržována základní práva migrantek bez dokladů a že by měly být vytvořeny cesty pro legální migraci;
  51. vyjadřuje vážné znepokojení nad situací migrantů a žadatelů o azyl, kteří jsou převáděni do EU, přičemž ženy a děti jsou vystaveny zvýšenému riziku sexuálního násilí a násilí na základě pohlaví; připomíná, že ženy a děti mohou být nuceny k sexuálním službám výměnou za ochranu a základní obživu nutné k přežití a že v některých případech je na vině nedostatečná pomoc Unie, selhání registračních systémů, rozdělení rodiny a skutečnost, že do EU nelze vstoupit bezpečným a legálním způsobem, stejně jako neexistence úspěšných opatření pro boj proti obchodníkům s lidmi; zdůrazňuje, že ženy a děti, které se uchýlí k sexu za účelem přežití, nejsou považovány za oběti obchodování s lidmi, a proto jim nemůže být poskytnuta pomoc, kterou potřebují;
  52. poukazuje na to, že pracovníky v cizích domácnostech tvoří v převážné míře ženy, a vyzývá členské státy, aby v návaznosti na rozhodnutí Rady 2014/51/EU urychlily proces ratifikace a provádění úmluvy MOP o pracovnících v cizí domácnosti jako klíčového nástroje při zabezpečení důstojných pracovních podmínek;
  53. důrazně nesouhlasí se zadržováním uprchlíků včetně těhotných žen, dětí a kojících matek;
  54. vyzývá k tomu, aby se posílilo právo na sloučení rodiny v celé EU a aby se zlepšilo vykonávání tohoto práva pomocí rychlejších a méně nákladných postupů; zdůrazňuje, že je nutné, aby postupy sjednocování rodin zahrnovaly individuální práva žen a dívek, které se připojují ke svým rodinám na území EU, aby tak tyto ženy a dívky nemusely být závislé, pokud jde o jejich přístup ke zdraví, vzdělávání nebo práci;
  55. vyjadřuje znepokojení nad tím, že chybí údaje týkající se romských žen a dětí, které jsou ohroženy obchodováním s lidmi pro účely nucených prací nebo služeb, a to včetně žebrání; žádá Komisi, aby poskytla údaje o romských ženách a dětech, jež byly uznány jako oběti obchodování s lidmi, včetně údajů o tom, kolik z nich obdrželo pomoc obětem a ve kterých státech ji obdržely;
  56. vyzývá Komisi, aby v zájmu účinnější podpory rovnosti žen a mužů zahrnula do všech oblastí souvisejících s tvorbou politik a do všech navržených právních předpisů genderové hledisko a aby v rámci hodnocení dodržování základních práv a rovněž jako pevné kritérium při dialogu mimo jiné se zeměmi, které jsou kandidáty na přistoupení, taktéž systematicky posuzovala dopady na rovnost mužů a žen;
  57. vyzývá Komisi a členské státy, aby sestavování rozpočtů s ohledem na rovnost pohlaví uplatňovaly jako nástroj, který zajistí, aby rozpočtová rozhodnutí zohledňovala genderový rozměr a řešila diferencované dopady;
  58. vyzývá Komisi, aby do strategie Evropa 2020 uvedla pilíř pro rovnost pohlaví a aby v rámci evropského semestru zajistila důslednější zohledňování genderového hlediska a za tímto účelem v roční analýze růstu a při formulaci doporučení pro jednotlivé země zavedla genderové hledisko;
  59. konstatuje, že tím, že EU a její členské státy přijaly úsporná opatření a přehnaně se zaměřily na fiskální konsolidaci, k čemuž došlo v reakci na hospodářskou krizi, se chudoba a sociální vyloučení v celé Evropě ještě víc umocnily, a to zejména v případě žen a dalších skupin, které čelí sociálnímu znevýhodnění, a že tyto dopady se musí zohlednit v ekonomických doporučeních pro jednotlivé země;
  60. vyjadřuje politování nad tím, že úroveň diskriminace na základě pohlaví zůstává vysoká, a to i v jiných oblastech, než je pracovní sféra;
  61. uznává, že prosazování základních práv žen a dívek může být opravdu zaručeno pouze prostřednictvím hlubšího hospodářského, politického a sociálního osamostatňování se, jakož i pomocí odpovídajícího zastoupení a začleňování;
  62. vyzdvihuje potřebu politik zaměřených na zaručení základních práv zranitelných žen, jež se řadí do specifických skupin, jako jsou například uprchlice a žadatelky o azyl, romské ženy, ženy z etnických menšin, starší ženy či ženy se zdravotním postižením;
  63. vyzývá orgány EU, aby v systému monitorování a zachování budoucího mechanismu EU pro demokracii, právní stát a základní svobody zavedly zvláštní ukazatele genderové rovnosti, včetně ukazatelů rovnosti žen a mužů Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE);
  64. vyzývá orgány EU a všechny členské státy, aby aktivně pracovaly na začleňování hlediska rovnosti žen a mužů, sledování mezd a spravedlivém rozdělení rodičovské dovolené; konstatuje, že sociální zranitelnost a nedostatečné sociální začleňování pramení ze skutečnosti, že je zaměstnáno více mužů než žen a že více žen než mužů pracuje na částečný úvazek;
  65. vyzývá EU, aby přijala přístup, v rámci něhož by lidská, pracovní, spotřebitelská a environmentální práva usměrňovala mezinárodní a vnitrostátní obchod a investice, a nikoliv naopak;
  66. vyzývá orgány EU a členské státy, aby podnikly společné kroky s cílem zvýšit povědomí o již existujících podobách ochrany a zajistit účinnější a účelnější provádění a uplatňování směrnic týkajících se rovnosti žen a mužů.
  Akční program Mezinárodní konference o populaci a rozvoji, § 7.2 a 7.3
  Europol, Situační zpráva: obchodování s lidmi v EU (únor 2016)
  STANOVISKO Petičního výboru (12.10.2016)
  Navrhovatelka: Jude Kirton-Darling
  Petiční výbor vyzývá Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
  A. vzhledem k tomu, že petice zasílané Parlamentu slouží jako důležitý nástroj umožňující občanům upozorňovat na případy údajného porušování základních práv v členských státech, kde mají své bydliště;
  B. vzhledem k tomu, že začleněním Listiny základních práv jako závazného klíčového prvku do Lisabonské smlouvy vzrostly naděje evropských občanů na to, že jejich občanská a sociální práva budou přísně chráněna;
  C. vzhledem k tomu, že téměř stovka petic, které Parlament v roce 2015 obdržel, přímo upozorňuje na údajné porušování základních práv uvedených v Listině základních práv Evropské unie; vzhledem k tomu, že při zpracování petic mohou nastat další problémy v souvislosti s účinnou ochranou, kterou Listina poskytuje;
  D. vzhledem k tomu, že k porušování základních práv nedochází vždy přímo, ale v některých případech je rovněž způsobeno kontextuálně zhoršováním stavu životního prostředí; vzhledem k tomu, že v článku 37 Listiny je zakotveno právo na ochranu životního prostředí; vzhledem k tomu, že výrazná část petic, které jsou Parlamentu předkládány, se týká skutečných či potenciálních případů poškozování životního prostředí;
  E. vzhledem k tomu, že právo volit a být volen v obecních volbách a ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště je uznáno v článku 39 a v článku 40 Listiny; vzhledem k tomu, že uplatňování práva na volný pohyb by toto právo nemělo narušovat;
  F. vzhledem k tomu, že v článku 34 Listiny je zakotveno základní právo na sociální zabezpečení a sociální pomoc; vzhledem k tomu, že základním pilířem sociálního zabezpečení je kvalitní všeobecné zdravotní pojištění; vzhledem k tomu, že do oblasti působnosti tohoto článku spadá sociální bydlení zajišťující důstojnou existenci; vzhledem k tomu, že přístup k cenově dostupným dodávkám energie je nedílnou součástí důstojného života;
  G. s ohledem na Evropskou úmluvu o lidských právech (EÚLP);
  H. vzhledem k tomu, že v souvislosti s plným uplatňováním základních práv stále ještě přetrvávají genderové rozdíly, zejména pokud jde o účinné uplatňování ustanovení v oddílech "Rovnost" a "Solidarita" této listiny v každodenním životě mužů a žen;
  I. vzhledem k tomu, že v článku 24 Listiny jsou zakotvena základní práva dětí; vzhledem k tomu, že v roce 2015 byly předloženy stovky petic týkající se svěření dětí do péče, ve většině případů s přeshraničním prvkem; vzhledem k tomu, že byla ustavena zvláštní pracovní skupina, která se tímto množstvím petic bude účinně zabývat;
  J. vzhledem k tomu, že Petiční výbor a Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci ve společné zprávě o zvláštní zprávě evropské veřejné ochránkyně práv v rámci šetření z vlastního podnětu OI/5/2012/BEH-MHZ týkajícího se agentury Frontex uznaly úsilí agentury Frontex o lepší dodržování základních práv a agenturu vyzvaly, aby se zabývala případy, kdy si občané stěžují na porušování základních práv při výkonu její práce; vzhledem k tomu, že to mimo jiné obnáší vytvoření systému hlášení incidentů a vypracování kodexů chování; vzhledem k tomu, že povinnost dodržovat a chránit základní práva se vztahuje na všechny orgány, instituce a jiné subjekty EU;
  K. vzhledem k tomu, že stávající úzký výklad článku 51 Listiny brání účinnému fungování jejích předchozích ustanovení, která nenaplňují očekávání občanů a mohou nakonec vést k nárůstu jejich nespokojenosti; vzhledem k tomu, že Petiční výbor nedávno uspořádal zvláštní slyšení, při němž diskutoval o potřebě rozšířit působnost Listiny;
  L. vzhledem k tomu, že Unie si nemůže dovolit dopustit potlačování či oslabování základních občanských práv, jako je právo na informace, ani na svém území tolerovat zneužívání moci a institucionální rasismus a xenofobii, jak bylo v některých peticích zdůrazněno;
  1. domnívá se, že občané očekávají, že Listina zajistí, aby orgány, instituce a jiné subjekty Unie a členské státy chránily při uplatňování právních předpisů EU jejich základní práva; podotýká, že nedostatečná ochrana a znalost těchto práv zakotvených v Listině by mohla prohloubit rozčarování občanů, pokud jde o evropský projekt; konstatuje, že široká veřejnost má malé povědomí o oblasti působnosti Listiny; je přesvědčen, že by Komise a členské státy mohly lépe propagovat znalost Listiny, zejména působnosti článku 51, za pomoci cílených kampaní využívajících jak tradiční sdělovací prostředky, tak i on-line media, a postupů pro dosažení nápravy v situacích, kdy dojde k porušení základních práv občanů; vyzývá Komisi, aby dohlížela na úplné a soustavné uplatňování Listiny ze strany členských států; domnívá se, že by při nadcházejícím přezkumu Smlouvy mělo být zváženo rozšíření výkladu článku 51 nad rámec výlučné pravomoci Unie a že by měla být přehodnocena vhodnost tohoto článku;
  2. domnívá se, že skutečná reforma evropské občanské iniciativy a účinné fungování tohoto nástroje by mohly výrazně zlepšit obraz Unie;
  3. je hluboce přesvědčen, že úsporná opatření vedla v EU k soustavnému zhoršování ochrany lidských práv a způsobila mimo jiné znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti mladých lidí, obrovské zvýšení počtu chudých pracujících a vysoké míry chudoby a sociální marginalizace; vyzývá k okamžitému zastavení všech úsporných opatření a vyzývá EU a její členské státy, aby prováděly cílené politiky zaměřené na zajištění vysoce kvalitních, důstojných pracovních míst a opatření sociální ochrany, přičemž je třeba zaměřit se především na občany, kteří čelí chudobě a sociálnímu vyloučení;
  4. bere na vědomí zvýšení počtu petic týkajících se hospodářské a sociální krize v Evropě, která má za následek četné případy porušování základních práv;
  5. zdůrazňuje, že všechny orgány a instituce EU, včetně ostatních subjektů, a členské státy jsou povinny dodržovat ustanovení Listiny základních práv;
  6. poukazuje na to, že přestože svoboda pohybu a pobytu patří k základním právům svěřeným občanům v rámci vnitřního trhu a zakotveným v Listině, mnozí občané se nadále potýkají s problémy při uplatňování tohoto práva, jehož součástí je i přenositelnost dávek sociálního zabezpečení, starobních důchodů a zdravotní péče a uznávání odborných kvalifikací a dokladů osvědčujících osobní stav; žádá členské státy, aby svým občanům v souladu s Listinou zajistily univerzální přístup ke kvalitním zdravotním službám (včetně léků a léčby), k soudnictví, vzdělání a sociálním službám a ke službám v oblasti bydlení;
  7. zdůrazňuje, že je třeba zaručit základní práva žen ve všech oblastech veřejného života, zejména s ohledem na jejich zapojení do sociálního a politického života; vyzývá Komisi a členské státy, aby prováděly politiky k aktivnímu prosazování těchto práv, v souladu s rezolucí Valného shromáždění OSN č. 66/130 ze dne 19. prosince 2011 o ženách a politické účasti;
  8. zdůrazňuje, že osoby se zdravotním postižením mají právo využívat opatření, jejichž cílem je zajistit jejich nezávislost, sociální a profesní začlenění a jejich účast na životě společnosti, jak je stanoveno v článku 26 Listiny; žádá Komisi, členské státy a jejich místní a regionální orgány, aby zajistily, že tato práva, zejména práva zakotvená v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením a v Marrákešské smlouvě, budou řádně a transparentně dodržována, uplatňována a monitorována; domnívá se, že EU by neměla vynakládat žádné finanční prostředky na projekty, které jsou v rozporu s těmito základními právy, například na projekty, které segregují osoby se zdravotním postižením z komunity;
  9. vyzývá EU, aby ratifikovala Opční protokol k Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením a aby co nejdříve provedla účinný průřezový a komplexní přezkum právních předpisů EU tak, aby zajistila jejich plný soulad s ustanoveními zakotvenými v této úmluvě, a dala tak podnět k vytvoření skutečně demokratického a participačního procesu, který by zajistil přímou a úplnou účast organizací zastupujících osoby se zdravotním postižením;
  10. zdůrazňuje, že Výbor OSN pro práva osob se zdravotním postižením ve svých závěrečných připomínkách k původní zprávě Evropské unie kriticky podotkl, že úsporná opatření, která EU a její členské státy uplatňují, zhoršila životní úroveň osob se zdravotním postižením a brání jim v uplatňování základních práv;
  11. zdůrazňuje, že je třeba dodržovat základní práva žadatelů o azyl, kteří přijdou do styku s agenturou Frontex, a umožnit jim, aby se těchto práv mohli plně dovolat prostřednictvím zavedeného mechanismu pro podávání stížností; vítá skutečnost, že do nařízení o evropské pohraniční a pobřežní stráži byl začleněn mechanismus pro podávání stížností, který má přispět k monitorování a zajištění dodržování základních práv při veškeré činnosti této agentury;
  12. vítá šetření evropské veřejné ochránkyně práv, které k vytvoření tohoto mechanismu vedlo, a její probíhající práci na zajištění toho, aby orgány a instituce EU dodržovaly základní práva; vítá její šetření s cílem zjistit, zda je dodržována Listina základních práv v případech, kdy členské státy využívají finanční prostředky z Fondu soudržnosti EU na projekty, jejichž cílem je umísťovat osoby se zdravotním postižením do ústavů místo toho, aby byly začleňovány do společnosti;
  13. zdůrazňuje, že je třeba, aby EU a členské státy chránily původní etnická, národnostní, jazyková a náboženská společenství a ohrožené jazyky;
  14. vyjadřuje hluboké politování nad veškerými případy diskriminace; vyzývá EU a členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost diskriminaci menšin a migrantů a případům omezování svobody sdělovacích prostředků a aby tyto jevy, na něž pravidelně upozorňují petice a mezinárodní organizace, jako jsou Reportéři bez hranic, řešily; vyzývá Evropskou unii a členské státy, aby přijaly vhodná opatření s cílem zlepšit stávající situaci v odvětví sdělovacích prostředků s cílem plně zajistit svobodu a pluralismus sdělovacích prostředků, jak jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie; připomíná, že kulturní a jazyková rozmanitost je charakteristickým rysem Evropské unie a že práva kulturních a jazykových menšin jsou chráněna Listinou; žádá, aby Rada odblokovala návrh směrnice o provádění zásady rovného zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci;
  15. žádá členské státy a jejich místní a regionální orgány, aby v souladu s platnými unijními a vnitrostátními právními předpisy zaručily všem občanům ze zemí mimo EU, kteří pobývají na území EU, základní práva, včetně práva pracovat, a aby usnadnily jejich sociální začlenění; je znepokojen porušováním základních práv v zařízeních pro přijímání a zadržování migrantů;
  16. zdůrazňuje skutečnost, že v některých členských státech by mechanismy řízení a financování, které v současné době využívají zařízení pro přijímání migrantů, mohly vést k závažnému porušování právních předpisů, korupci, zneužívání a porušování lidských práv;
  17. žádá Komisi, aby bez váhání zakročila a plně využila svých pravomocí a výsad k potrestání členských států, které nedodržují základní práva, jako je svoboda projevu a informací a svoboda shromažďování a sdružování, nebo které se dopouštějí zneužívání moci, například institucionálního rasismu a xenofobie;
  18. je přesvědčen, že EU a členské státy musí důsledně dodržovat zásadu solidarity a vyvinout nezbytné úsilí o sdílení odpovědnosti s cílem zajistit plnou ochranu životů migrantů a uprchlíků a bojovat proti přeshraniční trestné činnosti, v plném souladu se zásadou nenavracení a se základními právy;
  19. konstatuje, že opakovaně jsou předkládány petice týkající se problémů, kterým při uplatňování svých práv čelí manželky a manželé občanů EU pocházející ze třetích zemí, kteří legálně pobývají na území EU, a osoby s trvalým pobytem mimo EU, zejména osoby bez státní příslušnosti;
  20. domnívá se, že zavádění vnitrostátních právních předpisů, které narušují investice do obnovitelných zdrojů energie, neohrožuje v některých případech pouze právní jistotu, jak je zdůrazněno v některých předložených peticích, ale může být rovněž považováno za porušování Listiny v případech, kdy odpovědné osoby nepřevedou nebo nezavedou právní předpisy týkající se strategie Unie v oblasti energetiky a klimatu;
  21. zdůrazňuje problémy, které vyplývají z neuznávání úředních dokumentů v jednotlivých členských státech, zejména oddacích listů a osvědčení o osvojení, a které neumožňují zaručit "nejlepší zájem dítěte";
  22. vyzývá k tomu, aby se věnovala zvláštní pozornost právům dětí, zejména pokud jde o přeshraniční spory o svěření do péče, osvojení bez souhlasu rodičů a práva rodičů na styk s dítětem, jak je uvedeno ve stanovisku Petičního výboru týkajícím se přeshraničních hledisek osvojení; vyzývá Komisi, aby v kontextu přezkumu nařízení Brusel IIA poskytla jasné pokyny, pokud jde o "nejlepší zájem dítěte"; domnívá se, že stávající rozdíly v souvislosti se svěřením dětí do péče a rodičovskou zodpovědností, které v Unii přetrvávají, neumožňují zaručit "nejlepší zájem dítěte" a právo dítěte na zachování kontaktu s oběma rodiči;
  23. naléhavě vyzývá k přijetí nových právních předpisů zaměřených na boj proti energetické chudobě a vítá iniciativy, které již byly na správní úrovni přijaty s cílem zaručit univerzální přístup k energii; domnívá se, že přijetí konkrétních opatření k zajištění cenově dostupné energie pro každou domácnost spadá do působnosti sociálního zabezpečení a sociální pomoci zakotvených v článku 34 Listiny; kritizuje rozhodnutí, která brání ochraně tohoto práva kvůli kompetenčním sporům mezi příslušnými orgány;
  24. vyjadřuje politování nad tím, že míra dětské chudoby je nadále velmi vysoká a že děti jsou i nadále ohroženy chudobou více než dospělí; vyzývá EU a členské státy, aby posílily svou činnost v souvislosti s přijímáním ucelené strategie zaměřené na úspěšné řešení základních příčin dětské chudoby;
  25. zdůrazňuje, že je třeba posílit úlohu Petičního výboru, pokud jde o prosazování základních práv chráněných Listinou;
  26. vítá pokrok, kterého bylo v roce 2015 dosaženo v oblasti práv osob LGBTI; je znepokojen tím, že osoby LGBTI čelí i nadále diskriminaci na základě sexuální orientace a sexuální identity a omezením, pokud jde o uplatňování svobody projevu, shromažďování a sdružování; podotýká, že problém diskriminace rodin LGBTI je třeba řešit okamžitě, a naléhavě vyzývá členské státy, aby uznaly jejich právní postavení, a zajistily jim tak svobodu pohybu v rámci EU;
  27. zdůrazňuje, že mnohé osoby bez státní příslušnosti jsou zbaveny práva účastnit se voleb do Evropského parlamentu a že křesla jsou přidělována na jejich úkor; vyzývá Komisi, aby se touto otázkou zabývala;
  28. bere na vědomí, že v Evropské unii dochází k porušování základních práv intersexuálních jedinců, kteří mají omezený nárok i na svou vlastní identitu;
  29. nabádá Komisi, aby se co nejúčinněji zabývala otázkou vnitrostátních hlasovacích práv, především v případech, kdy jsou občané uplatňující své základní právo na volný pohyb a pobyt zbaveni hlasovacího práva ve vnitrostátních volbách, jakož i v případech, kdy jsou zbaveni práva účastnit se voleb do Evropského parlamentu či místních voleb či kdy je jim znemožněno požádat o členství v politické straně;
  30. připomíná, že podle čl. 46 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech se vysoké smluvní strany bez výhrad a v souladu se zásadami právního státu slavnostně zavázaly, že "se budou řídit konečnými rozsudky Soudu ve všech sporech, jichž jsou stranami"; vyjadřuje politování nad prodlevami a v některých případech nad chybějící politickou vůlí při provádění některých rozsudků Soudu; vyzývá k tomu, aby byla přijata důraznější opatření v případě liknavého provádění nebo trvalého odmítání rozsudku;
  31. vyzývá orgány a instituce Unie a členské státy, aby při provádění právních předpisů Unie zajistily vysokou úroveň ochrany životního prostředí a aby se řídily zásadou udržitelného rozvoje; vyjadřuje politování nad tím, že v některých částech EU dochází k nadměrnému rozvoji, který má nepříznivé důsledky pro životní prostředí a životy evropských občanů a obyvatel žijících v dotčených oblastech;
  32. poukazuje na základní právo na dobrou správu; vyzývá členské státy, aby šly příkladem a mimo jiné zajistily otevřenost, odpovědnost, spravedlnost, transparentnost a přiměřenost svých správních postupů;