text: Hrdinní domácí skřítci – Potterzone
  Nikdy nebyly řádně oceněni, ale jsou našimi hrdiny. Pojďme si připomenout alespoň některé z nich.
  Když jsme se poprvé seznámili s Dobbym, seděl na posteli Harryho Pottera a vehementně ho přesvědčoval, aby se nevracel do Bradavic. Nedlouho poté se Dobby stal oblíbencem jak Harryho, tak naším.
  Je pravda, že měl Dobby pár, nazývejme to "krizí úsudku" (jako když poslal proti Harrymu začarovaný Potlouk), ale vždycky to myslel dobře. Dobby sice po většinu svého života sloužil rodině Malfoyových, ale poté, co Harry trikem přiměl Luciuse, aby Dobbymu dal svobodu, zazněla tato památná věta: "Dobby nemá pána. Dobby je svobodný skřítek". A právě tuhle větu řekl také krátce před svou smrtí v Harry Potterovi a Relikviích smrti.
  Harry poprvé potkal Winky při Mistrovství světa ve famfrpálu a spletl si ji tehdy s Dobbym. Tahle roztomilá slečna se však na rozdíl od Dobbyho nedokázala smířit s myšlenkou svobody. " Domácí skřítci nejsou pro zábavu, Harry Pottere," řekla mu tehdy, " domácí skřítci jsou tady od toho, aby dělali, co se jim řekne."
  Jejím pánem byl Bartemius Skrk, ale ten jí za trest, že nesplnila, co jí bylo uloženo (dohlédnout na mladého Bartyho Skrka, aby neutekl), daroval svobodu. Winky to zdrtilo. Dobby jí tehdy pomohl sehnat práci v kuchyni Bradavic, ale vidina toho, že by měla být za práci placená, jí připadala nemístná, a tak nakonec propadla depresi a závislosti na máslovém ležáku, chudinka malá.
  J. K. Rowlingová nicméně v rozhovoru v roce 2007 přiznala, že Winky v Bitvě o Bradavice bojovala proti Smrtijedům .
  Krátura byl Harrymu poprvé představen na Grimmauldově náměstí 12, tedy v ústředí Fénixova řádu. Tento domácí skřítek od nepaměti sloužil rodině Blacků a po Siriusově smrti sloužil Harrymu jako Siriusově dědici. Jeho loajalita byla ale sporná už předtím – následkem Siriusova přezíravého a hrubého chování inklinoval spíše k jiným příslušníkům rodu – Narcisse a Bellatrix, které zůstaly věrné odkazu jeho milované paní, Siriusovy matky. Brumbál poté Harrymu vysvětlil, že Sirius si trochu Kráturovu zradu zavinil sám – kdyby se k němu dokázal chovat přívětivěji, pravděpodobně by k ní nedošlo. V posledním dílu, kdy trio přebývá na Grimmauldově náměstí 12 a snaží se najít způsob, jak vyhledat viteály, se Harry řídil Brumbálovou radou, byl k němu vlídný a vysloužil si tak Kráturovu věrnost. Přestože měl Krátura v nelibosti kouzelníky mudlovského původu, i tak po událostech v posledním dílu začal respektovat Hermionu, která bojovala za práva domácích skřítků prostřednictvím své organizace SPOŽÚS – společnost pro podporu občanské a životní úrovně skřítků.
  Krátura nakonec taky nebyl takový mrzout, protože to byl právě on, kdo pomohl Harrymu, Hermioně a Ronovi obstarat informace o medailonu Salazara Zmijozela, a byl to také on, kdo vedl domácí skřítky do Bitvy o Bradavice.
  Harry Hokey nikdy osobně nepotkal, ale společně s Brumbálem viděl její vzpomínky v myslánce. Tato domácí "skřítka" sloužila Hepzibě Smithové, dokud nebyla Ministerstvem usvědčena ze zabití své paní. Vzpomínka ukazovala, jak Tom Raddle při jedné ze svých mnoha návštěv Smithové donutil Hokey, aby do nápoje své paní nalila jed, a poté ji přiměl uvěřit, že to udělala dobrovolně a o své vůli.
  Teprve až po nějaké době si Hokey uvědomila, že po Tomově návštěvě z domu zmizely dvě velice důležité cennosti – pohár Helgy z Mrzimoru a medailon Salazara Zmijozela, které Tom později přeměnil ve viteály.
  Domácí skřítci z Bradavic
  Nemalé množství domácích skřítků pracuje v Bradavické škole čar a kouzel a starají se o spousty věcí – vaření, uklízení, přenos zavazadel atd. Hermiona se snažila pro skřítky zařídit lepší život, i když ne vždy došla u skřítků pochopení. Naposledy, kdy jsme o nich slyšeli, byla jejich účast v Bitvě o Bradavice.
  "McGonagallová vrátila na místo kolejní stoly, nikdo se ale nestaral o to, jestli se posadil ke stolu své koleje. Všichni byli promíchaní, učitelé i žáci, duchové a rodiče, kentaurové a domácí skřítci, Firenze ležel v koutě a zotavoval se, Dráp nakukoval dovnitř rozbitým oknem a lidé mu házeli jídlo do rozesmátých úst." – Harry Potter a Relikvie Smrti