text: Říjen 2017 « Archiv | booknerd
  29. října 2017 v 14:47 | Sakay | Píšu
  Když se řekne "spisovatel", co se ti jako první vybaví? Nečti dál a chvilku nad tím zapřemýšlej :)
  22. října 2017 v 16:25 | Sakay | ČTU
  Šestnáctiletá Lila se narodila do rodiny jasnovidců. Ve svém osudu má napsáno, že až políbí svou pravou lásku, dotyčný zemře. Lila se proto rozhodne, že nikdy nikoho líbat nebude. Kluci ji nezajímají a hlavně ne ti z Havraního bratrstva, party bohatých studentů místní elitní školy. S těmi jsou jenom potíže. Jenže když ve své první jasnovidné vizi spatří Ganseyho, člena Havraního bratrstva, který má během příštího roku zemřít, nedokáže ho vyhnat z hlavy. Když se s ním pak setká tváří v tvář, polibek smrti se stane reálnou hrozbou...
  Podle mě velmi dobrá knížka, první z tetralogie. Od Maggie Stiefvater jsem četla ještě Mrazení a to taky moc doporučuju :)
  Příběh je napínavý, nepředvídatelný a velmi čtivý. Všechny postavy jsem si zamilovala, autorka je krásně charakterizovala, takže byli všichni jak skuteční! Bála jsem se, že bude příběh čistě o lásce a o tom, koho teda Lila políbí nebo nepolíbí, ale v příběhu je několik dalších vedlejších dějových linií a zápletek, které mě fakt baví! Např. se pátrá po Glendowerovi, po genomatických liniích, po ztraceném otci, vyšetřuje se kdysi dávno spáchaný zločin....navíc má snad každá z postav nějaké tajemství! Po kouskách se dozvídáme víc a víc ze spletitého příběhu...a co vám budu říkat, je to prostě dobrý! Můžu jen doporučit :)
  jsem v Praze... zase, no...
  9. října 2017 v 14:57 | Sakay | Píšu
  Jaký je život v Praze... teda, Jaký je studentský život v Praze?
  Být vysokoškolákem mě baví. Všechno si zařizuješ sám, hledáš učebny, pořád se setkáváš s někým novým (nebo si ho jen ze včera nepamatuješ) a píšeš si do notebooku! přijdeš si prostě hustě, no! :D a především děláš něco, co tě zajímá a co dělat chceš.
  A samotná Praha? Nebudu lhát, pro mě je velkou peckou to metro, no. U nás se svezu maximálně na koloběžce, takže tady si to dost užívám :) A na jednu stranu se mi hrozně líbí ten spěch a ta velká spousta lidí, ale nemohla bych tu žít déle, než těch pár dnů v týdnu. Člověk se tady totiž docela těžko dokáže zastavit a nabrat energii. Praha je...vyčerpávající. A sežere strašně peněz - protože místo oběda si dáme něco v bageterii, jo a slyšeli jste o té skvělé indické jídelně? Po cestě je mimochodem Tiger a v Marks Spencer mají nahoře to oddělení s potravinama! Když už tam teda budem, tak bych zašla do CAčka, viděla jsem ve výloze nějaký slevy, ehm... :)
  Mimochodem, noční Praha...to chceš! Je neskutečnou výhodou, když jsi ve velkoměstě a o půlnoci tě napadne, že chceš na vzduch, na pizzu, jít poznat nový lidi a prostě...prostě něco dělat, třebaže nevíš co, ono tě to napadne cestou... :)
  be positive, it feels better
  7. října 2017 v 11:39 | Sakay | Píšu
  Občas jsme prostě už vyčerpaní, neskutečně unavení ze "života". A co nás z toho dostane? :)
  Přátelé! To je úplně nejlepší řešení, které nás dokáže postavit na nohy. Zajít si na dortík, na výlet nebo jen tak bloumat po městě...vždycky to zabere. A když nemáte chuť s nikým se domlouvat, vyražte ven sami. A vyražte i v těch jedenáct večer, kdy vás přepadla špatná nálada. A vyražte i za toho krásného počasí, kdy venku padají kroupy. A nebojte se sami si jít sednout do kavárny a prostě jen pozorovat dění kolem sebe. A... vždycky si řekněte, co by právě teď bylo vlastně úplně skvělý...většinou pak zjistíte, že to není nemožné a prostě se do toho vrhněte! :)
  No a jestli zrovna nemáte ani chuť do ničeho se vrhat, prostě si pusťte písničky, vezměte knížku nebo otevřete notebook s pinterestem a ono vás to naladí samo. Protože nic přece netrvá věčně...:)
  Jo a mimochodem, je tu podzim!!! A na podzim si můžete užívat pečení štrůdlů, horké hrušky se skořicí, čajovny, barevné šály a kabátky, kaštany a tu božskou vůni podzimu, která je prostě najednou úplně všude! (na tohle vlastně musím napsat samostatný článek!)