text: Sedím v kampusu a čumím na ty šedý dveře od ženskýho záchodu. Ještě před půl hodinou jsem vymýšlela jak se odsud dostat ven bez toho, abych musela jít deset minut chodbou.
  Sedím mezi ústavem RECETOXU (centrum pro výzkum toxických látek v prostředí) a za mnou je ústav tuším molekulární biologie. Je to tady hrozně velký. Sedím tady proto, protože čekám na Imunotoxikologii která mi začne ve tři. Nechce se mi tu čekat. Vůbec. Je to docela těžkej předmět. Byli na něm hlavně starší lidi (myslím tím i moudřejší :D ) a já se tam vůbec necítila dobře. Hold už se ho nezbavím. Začal o dva týdny později tak už si ho nemůžu zrušit.
  Je tam tak krásně! A já ... JÁ! jsem si po sto letech vzala šaty. A tvrdnu ve škole. (Nerada nosím šaty páč jsem moc vysoká a mám pocit že se mi hrozně lehce zvedá ta sukně...)
  V pátek, 7.3., jsem dělala u mě doma (myslím tím tam kde jsem dřív bydlela s mámou - byla teď na týden pryč tak jsme s přítelem hlídali .)) ) ladies night. To je taková ta noc, kdy se všechny sejdem, já uvařím dobroty a pijem všechno možný. Bylo to fajn. A druhej den mi bylo hrozně špatně.
  Zeleninové chipsy: nakrájet celer, řepu a mrkev na tenké plátky, potřít plech olejem, vyskládat a péct.
  A jogurtový dip: smícháme dva jogurty joya s 2/3 sáčku "česnek a bylinky" na dipy. (Našla jsem u koření.) Je to jeden z mých nejlepších výtvorů. A tak jednoduchej!
  Taky nemám ráda šaty, minulé léto jsem si jedny pořídila po několika letech, bylo těžké si na ně pak zvyknout. :D
  á, tak na ten jogurtový dip se zeleninou jsem dostala chuť :) a máš pravdu, od čeho jsou učebnice - jen doufám, že o zkouškovém na to nebudu nadávat :/ :D