text: Jaký je stav výjimky:
  Nouzový stav je dočasné opatření, které vláda používá v mimořádných situacích . V těchto případech lze zpravidla potlačit některá individuální práva občanů s cílem nastolit pořádek a sociální mír.
  Výjimkou je pozastavení právního státu samotným zákonem, tj. Ústavními zákony tohoto opatření.
  Stručně řečeno, výjimečný stav platí v krajních případech, kdy se občané a instituce nemohou spoléhat na právní předpisy, aby se bránili. Mezi některá práva, která v těchto případech orgány obvykle potlačují, patří:
  Omezení práva na pohyb a pobyt;
  Zákaz vycházení;
  Sešívací telefonní komunikace;
  Omezit právo na shromažďování a demonstrace;
  Provádět vězení bez soudního příkazu.
  Podle úrovně poruchy nebo typu problému, kterému národ čelí, mohou být použity různé druhy výjimečného stavu. V Brazílii, například, dva vyniknout: Stát obrany (nebo nouzové) a stát obležení.
  Federální ústava z roku 1988 stanoví použití výjimečného stavu v článku 136 (Stát obrany) a 137 (Stát obléhání) :
  Článek 137. Prezident republiky může po vyslechnutí Rady republiky a Rady národní obrany požádat zmocnění Národního kongresu o vydání stavu obléhání v případech:
  I - vážné zneužití národního dopadu nebo výskytu skutečností, které dokazují neúčinnost opatření přijatého v průběhu obrany;
  II - vyhlášení stavu války nebo reakce na cizí ozbrojenou agresi.
  Někteří lidé považují stav výjimky za urážku Demokratického státu práva, který je považován za nepřátelský.