text: vrchy.com - Ústí nad Orlicí 2009 - Komentář
  Ústí nad Orlicí 2009 - Komentář
  Jubilejní 50tý závod do vrchu "21 zatáček"
  Trochu netradičně se dnes pokusím poohlédnout se zpět za víkendovými závody automobilů do vrchu v Ústí nad Orlicí na trati táhnoucí se jedenadvaceti zatáčkami vstříc rozhledně Andrlův chlum. Závod byl zvláštní, nabízela se řada otázek. Některé se během víkendu zodpověděly, jiné zůstávají otevřené jako ostatně všechny stezky našich životů...
  Ekonomická situace je problémem v celosvětovém měřítku (a v motorsportu zvláště) a týká se stále výrazněji i naší malé republiky. Společně s nechutí závodit, která byla cítit na konci loňského ročníku MMČR, byla situace velice nepříznivá. Ostatně první dva plánované podniky neustály podmínky a byly zrušeny pro malý počet přihlášených jezdců. Ústí nad Orlicí v čele s panem Urbanem však mělo několik trumfů navíc. I tak ovšem bylo ekonomické a realizační zajištění závodu velmi náročné a asi mnozí netuší, že se ještě několik týdnů před závodem nevědělo, zda se vůbec letos bude moct jet. Právě i proto, že bylo potřeba zajistit dostatečný počet přihlášek.
  Závod snů?!
  Mnozí, kterým záleží na budoucnosti závodů do vrchu, brali tento moment jako nutnost projevu síly a odhodlanosti tento sport v jeho vrcholné podobě podpořit. Proto do Ústí nad Orlicí nakonec přijela řada jezdců, kteří vlastně ani nemají v plánu jezdit domácí šampionát, ať již kvůli vytíženosti časové či finanční. Jmenujme například Vladimíra Doubka, který se postavit na start se svým vozem Jema právě proto, aby závody do vrchu podržel. Ale přijel například i Vladimír Vitver, který preferuje KWBT. Objevilo se i několik premiér, ať již jezdeckých (mezi nováčky můžeme počítat například Petra Mužíka, Josefa Fantu či Jaroslava a Martina Chytila, tak technických (March 712, Ligier JS49). Ano, někteří piloti jezdili i jiný šampionát, ale v MMČR (ČMP) startovali v Ustí n.O. poprvé. V každém případě se během víkendu na startu vystřídala opravdu silná sestava jezdců, kteří byli obohaceni o šestici závodníků startujících ve vloženém exhibičním závodě historických monopostů formule 3, což bylo velmi pěkným počinem, za kterým stáli pánové Velebný a Prášek.
  Počasí bylo dost nepříjemné. Kromě deště zlobila všechny účastníky, tedy diváky, jezdce i pořadatele, i nízká venkovní teplota. Konec sobotních jízdy poznamenala řada karambolů, ale tak to na technických tratích bývá, nikomu se však nic nestalo a většina "škrábanců" na technice si nevyžádala extrémních oprav. Přesto je moc škoda, že havaroval nejrychlejší jezdec celého víkendu Dan Michl, když po projetí cíle uklouzl na zrádné a kluzké bílé čáre na kraji vozovky, velká škoda, že krásný a mohutný Ligier JS49 jezdce Martina Novotného skončil již v sobotu v příkopu mimo trať. Nedopadl dobře ani vůz Martini F2 jezdce Petra Rokyty. Jezdec byl navíc nakonec tak znechucen, že prý už ani neuvažuje opět usednout do závodního vozu. Těch škod bylo více, ale snad žádná další velká či fatální.
  Divácké ochozy byly podle svědků velmi početně obsazeny, což opravdu těší, že i diváci v té nepřízni přišli a trpělivě sledovali i čekali, když bylo potřeba uklidit trať. Protože jsem se podílel na komentování závodu, musím za sebe říct, že jsem se snažil, aby nevznikaly dlouhé chvíle bez mluveného slova, snaha o poskytnutí informací byla prvořadá, stejně tak, jako doplňovat mezi fádními čísly i nějaké ty zajímavosti, případně informace pro zavzpomínání. Odezvy byly až na jednu výjimku kladné, nicméně si rád přečtu postřehy přímých svědků, nebo i internetových diváků. K tomu může posloužit zdejší debata.
  Kvalita pořadatelů byla na velmi vysoké úrovni, tak jak zde bývá zvykem. Rovněž většina jezdců byla velmi spokojených, bohužel ne všichni, ale tak to bývá. Nejméně spokojeným byl asi jezdec Vláďa Vitver, který dává přednost závodům KWBT. Zkusil sobotní závod, ale nebyl spokojený s počtem startujících, protože je zvyklý na větší konkurenci ve své třídě a byl zklamaný z toho, že pro některé jezdce není prestižní záležitostí vyhlášení výsledků a na vyhlášení se nedostaví. Mluvil jsem s ním v neděli během dne a i když bych si přál vídat jeho krásný a rychlý speciál WR Opel, obávám se, že není cesty dál a že to byl v sobotu pro něj asi poslední závod v MMČR..
  Nejednou zazněla slova o tom, že se tu letos jede naposledy, dokonce tak bylo řečeno z úst ředitele závodu na závěr slavnostního zahájení při nedělním závodě. Důvodů je jistě mnoho, mimo jiné potřeba opravit povrch trati a hlavně získat větší podporu domácích, řekněme zastupitelů. Neznám situaci ve městě a okolí, ale dost těžko by se dalo najít v regionu jinou akci, na které by se sešlo tolik lidí z různých koutů České republiky, ale i zástupců z Itálie, Španělska, Francie, Rakouska, Německa, Chorvatska, Slovenska klidně i dalších zemí, kteří by naplnili všechny místní ubytovací kapacity, restaurace či obchody a pochopitelně i množství reportérů, kteří dobré jméno zdejšího závodu šíří svým významem a dosahem daleko za hranice regionu. Snad je to i výzva místním občanům, kteří si volí své zastupitele, aby se s nimi podělili o přínos zdejšího závodu a dali najevo, že o tyto závody stojí tisíce lidí, protože i tisícovku spokojených (tichých) hlasů snadno přeřve jeden nespokojenec. Osobně si motorsport v naší republice bez závodu v Ústí nad Orlicí, jeho pověstí a vysokou úrovní, neumím představit.
  Chtěl bych poděkovat všem pořadatelům za výborně odvedenou práci, která pochopitelně v sobě nezahrnovala pouze jeden víkend, ale která má celoroční charakter. Je to práce, která jde vidět pouze v harmonii a souznění, kterého jsme mohli být po celý víkend svědky. Já jsem jeden z těch svědků a hrdě se k tomu hlásím. Děkuji stejnou měrou i všem zúčastněným závodníkům a závodnicím za to, že přes nelehnou ekonomickou situaci vážili cestu na úvodní podnik MMČR, opravdu je každého jezdce potřeba a to i toho, který na své velké vítězství teprve čeká. Speciální dík patří pochopitelně i všem divákům a fanouškům, kteří svou účastí projevili, že o tento sport ve svém kraji stojí. Bylo mi ctí, všechny jmenované doprovázet mluveným slovem přesto, že jsem měl již v sobotu značné problémy s hlasivkami a i další dny mám bolesti v krku. Ale… stálo to za to!
  Závěry a budoucnost
  Pokud je mi známo, jezdec Milan Svoboda uspořádal podpisovou akci mezi jezdci, aby bylo jasné, že si jezdci tohoto závodu váží a chtějí se sem vracet, i kdyby jinde nezávodili. Společně s velkým ohlasem, kde naprosto převažují pozitivní reakce, věřím že to je dobrý základ pro práci na dalším ročníku Ústecké21 a tak spoléhám na to, že se za rok v Ústí nad Orlicí sejdeme ještě ve větším počtu a to jak na sedačkách v kokpitech atraktivních vozů, tak na diváckých mezích, které budou určitě hřejivější.
  Že by toto byla reportáž ze závodu? Kdo vlastně vyhrál? Vítězů bylo v mých očí tentokrát víc. A tím nemyslím sobotní triumf Miloše Beneše či nedělní Otakara Krámského, který si pochvaloval své používání širokých kol, ve kterých viděl příčinu toho neuvěřitelného náskoku, který na své soupeře v neděli udělal... ale těmi vítězi myslím všechny, které jsem vyjmenoval bezejmenně v jednom z předchozích odstavců s poděkováním... vyhrály to prostě závody do vrchu!