text: Jak si Norové užívají vánoční čas a co bychom se od nich měli naučit
  Je krásné zimní ráno bez sněhu. Sníh do Osla ještě
  nedorazil, ale všichni už jsou na zimu vyzbrojení. Slečny i paní nosí kabáty s
  kožíškem, hnědé kozačky zastrčené do černých upnutých kalhot a kolem krku mají
  omotané dlouhatánské šály neutrálních barev. Je potřeba nějaký pořádný balzám na rty, který vám dodá ten správný look k narůžovělým tvářím a hurá užívat vánoční atmosféry.
  Probouzím se po zazvonění budíku a
  venku je pořád tma. Tma v Oslu je v zimě po ránu tou jedinou nepříjemnou věcí
  na nádherných zimních dnech. Slunce tu po ránu vstává stejně pozdě, jako
  většina lenochů. Kolem půl deváté začíná svítat a kolem půl čtvrté se už zase chystá
  na kutě. Norové ale zimu milují a užívají se ji se vším všudy. Nakupují svíčky
  a svícny ve velkém a byty a domy jim zpříjemňují útulné lampy s teplými
  barvami. Skoro bych si troufla říct, že už to někdy přehánějí. Ale já to chytla
  taky. Spotřeba svíček v naší domácnosti je vskutku ohromná, nepočítaje
  polodlouhé krbové sirky v designových krabičkách. Ty miluju.
  Norové rádi zvou přátelé k sobě domů (možná i proto, že jít
  do restaurace je vskutku velká událost a stojí vás tak pětinásobek, co v
  Čechách) a své dlouhé zimní večery si zpříjemňují popíjejím lahodných horkých
  čokolád s kopcem šlehačky, nebo svařeným vínem s rozinkama a nasekanými
  mandlemi.
  Vánoce jsou tu v Norsku vskutku oblíbeným svátkem a díky
  norské ekonomické situaci si je tu všichni můžou užít ve velkém. Ještě jsem
  nepotkala Nora, který šílí z Vánoc, že nestihne uklidit, napéct a navařit a
  ještě k tomu sehnat všechny ty dárky. Troufám si říct, že většina Čechů by
  Vánoce nejraději přeskočila, Norové by naopak chtěli vánočnit po celý dlouhý
  rok. Užívají si bujaré vánoční firemní večírky, kterým se říká Julebord.
  Julebord je největší party roku a vypadá to asi takhle: váš šéf pozve své
  zaměstnance do luxusní restaurace, kde je vše gratis, zpravidla dostanete
  nějaký krásně zabalený dárek a v průběhu večera je i tombola o hodnotné ceny.
  Všechno, co se odehraje na Julebord také na Julebord zůstává. Všechno je
  povolené a etiketa se v průběhu večera vytrácí s každým douškem vína. Den po Julebord má
  každý den volna na zotavení, někteří jedinci i dva. Čím větší firma, tím honosnější
  Julebord. Občas se velké firmy plácnout přes kapsu a zaplatí svým zaměstnancům
  2-denní výlet trajektem do Dánska či prodloužený víkend v jedné z evropských metropolit.
  To byste pak měli vidět tu party, protože Norové většinou nejsou zvyklí
  na velké množství alkoholu, takže jsou na takovém večírku jak utržení ze řetězu. Já jsem
  se na svůj první Julebord nemohla dočkat. Avšak zklamání přišlo hned v začátku,
  kdy se Julebord konal v jedné z našich restaurací, po 3hodinové přednášce
  managerů o tom, jak zvýšit zisky v příštím roce a mražených lasagních jsem zklamaně
  odcházela, alespoň ty nové šaty mi dělaly radost.
  Inu, dnešním příspěvkem Vám všem kladu na srdce, ať si i Vy
  ty letošní vánoční svátky užijete, ono se nic nestane, když ta okna nebudou
  umytá, ani to, že vaše dárky nebudou zabalené jak z Pinterestu. Jsou to trochu klišé, já vím, ale možná bychom se od těch Norů měli naučit si užívat
  pohody a klidu, blízkých i těch, kteří žijí daleko. Možná poslat nějaké to
  vlastnoručně napsané blahopřání, místo těch kýčovitých fotek, na kterých vás
  lidé "tagnou" na Facebooku a sfouknout tím situaci přání k Vánocům.
  Mám pro vás jednu výzvu, kupte si nějaké hezky voňavé
  svíčky, uvařte si horkou čokoládu s pořádnou porcí šlehačky, vytáhněte ze
  špajzu ty ještě neozdobené perníčky, natáhněte pořádně teplé ponožky a pusťte
  si nějaký hezký vánoční film. Užijte si to letos a hlavně žádný shon.
  Nám orkán Xaver překazil rodinnou návštěvu ze Stavangeru, na kterou jsme se ohromně tššili… tak přichází plán B. To, jak si užíváme vánoční čas v Norsku my Vám naservíruji o víkendu.
  Krásný vánoční čas Vám všem přeji a moc děkuju za všechny nádherné a povzbudivé zprávy. Moc si jich vážím a snažím se na ně odpovídat, jak to jen jde 🙂
  Vaše vánočně naladěná TerezaInOslo
  P.S. Staňte se fanouškem TerezaInOslo na Facebooku a mějte přehled o nových příspěvcích! Děkuju!
  7. 12. 2013 (22:35)
  Terezko, prosím Vás, a jaký mají Norové/Norky postoj k Erasmákům? Né že byste o Norech hezky nepsala, jen mám pocit, že jsou velmi ambiciózní a chladní k cizincům a trochu se toho obávám. Za rozmetení mých předsudků předem děkuji na stokrát! 🙂
  terezainoslo napsal:
  8. 12. 2013 (13:31)
  Zdravím, inu Norové a cizinci, to je velká kapitola sama o sobě… ano, máte pravdu, že jsou velice ambiciózní a někdy se dá i říct, že poněkud chladní. Studenti z programu Erasmus si ale studijní pobyt v Norsku velice vychvalují, je ale pravda, že většinu času tráví s ostatními studenty ze všech koutů světa, což je přirozené, vzhledem k tomu, že spolu sdílí koleje, zážitky a především stejnou situaci. Já osobně mám Nory i Norky ráda, jako v každé zemi se tu najdou lidé, kteří vám sednou víc i méně, každopádně se nemusíte bát, že by Vás nějak vystrkovali z kolektivu.Jen jim trochu déle trvá, než si Vás pustí k tělu. Na co jsem ale přišla z mé vlastní zkušenosti je fakt, že mám mentalitou mnohem blíž nejenom ke slovanským národům, ale i právě cizincům, kteří sdílejí stejné zážitky a bojují v Norsku s životem podobně jako já…