text: Test alkalických baterií ukázal, že rozdíly ve výdrži jednotlivých modelů nejsou zdaleka tak velké jako rozdíly v jejich pořizovacích cenách. Většina ze 13 testovaných baterií podávala dobré výkony, jedna dosáhla na nejlepší hodnocení a pouze jediná získala ve stěžejní zkoušce nelichotivou dostatečnou známku. Na první příčce se umístil drahý model předního výrobce, baterie privátních značek řetězců za ním však nijak dramaticky nezaostávaly a většinu výrobků známých firem překonaly. Přitom jsou mnohem levnější.
  Největší výdrž z testovaných alkalických baterií nabízí model Varta High Energy (velmi dobře, 30 Kč/ks). Pokud však přihlédneme k ceně, je jasné, že za vítěze testu se utrácet v žádném případě nevyplatí. Mnohem výhodnější jsou baterie Aerocell (dobře, 6,90 Kč/ks), Ikea Alkalisk (dobře, 5,90 Kč/ks) nebo S-Budget Power Alkaline (dobře, 5,60 Kč/ks). Přestože stojí v přepočtu na kus několikanásobně méně, z hlediska výdrže nejsou výrazně horší. Řídit se při výběru známou značkou a předpokladem, že za vysokou cenu dostanete odpovídající výkony, zkrátka nemá v případě alkalických baterií opodstatnění.
  Tužkové baterie jsou v době chytrých telefonů, tabletů a digitálních fotoaparátů spoléhajících na vlastní akumulátory zdánlivě v ústraní. Jejich popularita však nadále zůstává vysoká. Vzhledem k tomu, že napájejí celou řadu drobných přístrojů každodenní potřeby, jako jsou svítilny, budíky, dálkové ovladače nebo hračky, závislosti na nich se jen tak nezbavíme.
  Do často používaných energeticky náročnějších zařízení se vyplatí pořídit nabíjecí baterie. Ne vždy jsou však po ruce, když je nejvíc potřebujete, navíc nejsou vzhledem k relativně rychlému samovybíjení vhodné pro všechny účely. Z tohoto důvodu se vyloženě nedoporučují do zařízení, jako jsou záložní a bezpečnostní svítilny, požární hlásiče a podobně. Kvůli většímu riziku zahřátí na vysoké teploty při zkratování je také lepší nepoužívat je v hračkách, které se mohou snadno vznítit a které si děti berou do postele.
  V současnosti dominují segmentu baterií pro obecné použití jednorázové alkalické články a právě na ně jsme se zaměřili v našem testu. Alkalické baterie právem odsunuly starší zinko-uhlíkové typy na druhou kolej. Jak ostatně potvrdily předchozí testy, tento dříve nejrozšířenější druh baterií ve srovnání s alkalickými neobstojí.
  Do testu jsme nakoupili 13 modelů baterií od notoricky i méně známých značek. Pokud bylo od daného výrobce k dispozici více modelů, vybírali jsme v zájmu spravedlivějšího srovnání ze střední třídy. Zajímalo nás pochopitelně hlavně to, jak se od sebe jednotlivé modely liší svou výdrží a zda se vysoké ceny některých baterií skutečně promítají do jejich výkonů. Pro účely testu jsme zvolili dvě typické situace, z nichž každá odpovídá odlišnému způsobu čerpání elektrické energie.
  V první zkoušce laboratoř simulovala použití baterií v hračce s elektromotorem, jako je třeba auto na dálkové ovládání. Tento test reprezentuje středně vysoký kontinuální odběr proudu. Konkrétně jsme baterie vystavili každý den hodině nepřetržitého provozu elektromotoru a měřili dobu do okamžiku, kdy jejich napětí kleslo pod hraniční hodnotu 0,8 voltu (lidově řečeno dokud se baterie nevybila).
  Druhá, náročnější zkouška pak simulovala použití baterií ve fotoblesku, tedy opakovaný krátkodobý, ale poměrně velký odběr proudu. Z baterií byla po dobu 10 sekund čerpána energie odpovídající potřebám standardního blesku, následovalo 50 sekund bez zátěže a tento postup jsme opakovali opět vždy hodinu denně, dokud napětí článku nekleslo pod 0,9 voltu (hodnota stanovená normou pro fotoblesk).
  Jednotlivé zkoušky jsme prováděli s osmi vzorky od každého modelu, v tabulce uvedené hodnoty tedy představují průměr všech měření. Nutno však dodat, že rozdíly mezi jednotlivými kusy stejné značky byly minimální, ani v jednom případě jsme nenarazili na významné odchylky.
  V některých obchodech můžete narazit na speciální nabíječky, které deklarují schopnost bezpečně nabíjet i jednorázové baterie. Lze těmto slibům věřit? Pravdou je, že i běžné alkalické baterie je možné nabíjet. Má to však několik háčků. Nabití lze provést pouze několikrát, v závislosti na stavu vybití přibližně pětkrát až desetkrát. Alkalické baterie se nikdy nepodaří nabít na sto procent původní kapacity. Přinejlepším lze dosáhnout zhruba 80 procent, a to jen při prvním nabití. Po přibližně dvou až pěti cyklech vybití a nabití jejich kapacita klesne na pět až deset procent. S každým dalším cyklem navíc vzrůstá vnitřní odpor baterií, což je činí nepoužitelnými v přístrojích s vyšším odběrem energie.
  Alkalické baterie tedy doporučujeme nenabíjet, nejsou k tomuto účelu navrženy. Vyvarujte se zejména pokusů o nabití v běžných nabíječkách. Všichni výrobci před nabíjením alkalických baterií varují, při nevhodném postupu totiž mohou vytéct nebo se zahřát na vysoké teploty. Pokud chcete baterie nabíjet, jednoduše si pořiďte nabíjecí modely. Obvykle bez problémů vydrží 150 až 1000 cyklů vybití a nabití, jsou bezpečnější a lze je používat v energeticky náročnějších přístrojích.
  Pokud jde o výsledky testu kontinuální spotřeby, výkony jednotlivých modelů se od sebe kdovíjak dramaticky nelišily. Nejdéle vydržely články Varta High Energy (8 hodin a 20 minut), následované modelem Aerocell z Lidlu (8 hodin a 11 minut). Nejhoršího výsledku dosáhly baterie Philips Power Alkaline, které se vybily za 7 hodin a 20 minut, tedy o hodinu dříve než vítěz testu.
  Významnější rozdíly jsme zaznamenali ve zkoušce s fotobleskem. Nejlépe hodnocené baterie Varta High Energy vydržely velmi dobrých 634 pulzů. Nejhůře si z testovaných opět vedl model Philips Power Alkaline, ovšem tentokrát za ostatními bateriemi zaostával podstatně více. Dosáhl pouhých 264 záblesků, což je více než dvakrát horší výsledek v porovnání s většinou ostatních baterií.
  Jedna věc je samotná výdrž baterií, důležitým faktorem při výběru jsou však také finance. Jak jsme již v úvodu naznačili, vezmeme-li v potaz poměr mezi cenou a výkonem, vrhne to na pořadí výrobků v hodnotící tabulce zcela odlišné světlo. Rozdíly v pořizovacích cenách totiž pro mnohé modely nevyznívají zrovna příznivě. Platí to i pro nejlepší baterie v testu Varta High Energy. Je sice pravda, že poskytnou více energie než ostatní, jejich náskok před levnějšími modely z Ikey, Lidlu a Sparu se však pohybuje v rozmezí od několika do necelých 20 procent, zatímco ceny za kus či minutu provozu jsou oproti zmíněným modelům čtyř- až pětinásobně vyšší.
  Je tedy nasnadě, že všelijaká reklamní tvrzení o úžasné výdrži baterií předních značek, leckdy zabírající významnou část obalu, je třeba brát s velkou rezervou. Rozdíly ve výdrži jednotlivých alkalických baterií střední třídy zkrátka nejsou zdaleka tak významné, jak se nám snaží výrobci vsugerovat a rozhodně ne takové, aby ospravedlnily vysoké pořizovací náklady některých z nich.
  Jednorázové neboli primární baterie jsou vhodné zejména pro méně často používané přístroje, zařízení s nižší spotřebou elektrické energie a rovněž pro přístroje, které musí spolehlivě fungovat delší dobu. V současné době nemá smysl kupovat starší typ zinko-uhlíkových článků, které mají v porovnání s nejrozšířenějšími alkalickými bateriemi nízkou kapacitu.Pokud je pro vás důležitá dlouhá provozní doba energeticky náročnějších zařízení (například digitálního fotoaparátu), sáhněte po lithiových bateriích. Mají největší kapacitu, zejména při vybíjení vyšším proudem. K jejich výhodám patří také o něco delší životnost, nižší hmotnost a spolehlivost i při teplotách pod bodem mrazu. Jsou však poměrně drahé a hůře dostupné.
  Nabíjecí neboli sekundární baterie (akumulátory) zvažte pro často používané přístroje s vyšší spotřebou (hračky, ovladače herních konzolí, fotoaparáty). Z dlouhodobého hlediska jsou pro tyto účely finančně výhodnější a ekologicky šetrnější volbou. Jak zmiňujeme v jiné části textu, vzhledem k jejich výrazně rychlejšímu samovybíjení však nejsou vhodné k napájení zařízení, která musí být funkční po dlouhou dobu. A nedoporučujeme je ani do hraček, které si děti berou do postele. Mezi tužkovými akumulátory jsou v současnosti nejčastějším typem nikl-metal-hydridové (NiMH) baterie, které nahradily starší, méně výkonné a z hlediska životního prostředí problematičtější nikl-kadmiové (NiCd) články. Ve spotřební elektronice spoléhající na vlastní baterie (mobilní zařízení, fotoaparáty, videokamery) jsou dnes nejpoužívanější lithium-iontové (Li-Ion) akumulátory. Jsou výkonnější, ovšem také konstrukčně složitější, nákladnější na výrobu a v segmentu tužkových baterií zatím méně časté.
  Na závěr jsme hodnotili také praktické informace na obalu i na samotných bateriích. Mimo jiné jsme sledovali základní označení článků, zda je uvedeno datum výroby nebo alespoň datum spotřeby, dále pak zamýšlené použití, informace o recyklaci či jsou-li přítomny bezpečnostní pokyny a rady. U některých modelů byly informace úplnější než u jiných, ale nutno říci, že na žádné vážné nedostatky jsme v tomto ohledu nenarazili.
  Informaci, kterou však budete u všech alkalických baterií hledat marně, je kapacita v miliampérhodinách (mAh). Tento údaj bývá běžně uváděn u nabíjecích baterií a je poměrně užitečný, neboť umožňuje snadné srovnání jejich výdrže. Proč tedy na alkalických bateriích tato položka schází? Zatímco množství energie, které pojmou nabíjecí baterie, lze poměrně přesně vyjádřit jedinou hodnotou platnou pro všechna doporučená použití, u alkalických baterií to tak jednoduché není. Jejich efektivní kapacita se totiž liší v závislosti na energetických nárocích konkrétního napájeného zařízení. Alkalické baterie navíc mají schopnost částečně „regenerovat“, když nejsou používány, takže využitelná kapacita bude při přerušovaném použití vyšší než při kontinuální zátěži.
  Samovybíjení: Všechny baterie do určité míry trpí samovolnou ztrátou kapacity, i když nejsou používány. Zatímco alkalické články ztratí přibližně jedno až dvě procenta kapacity ročně, u nabíjecích baterií se ztráty pohybují v řádu desítek procent měsíčně. To omezuje jejich použití zejména v bezpečnostních a záložních zařízeních (svítilny, detektory kouře, vysílačky atd.).
  Skladování: Baterie skladujte v suchu a dále od zdrojů tepla. Nenechávejte samotné baterie ani jimi napájené přístroje delší dobu na přímém slunci. Vlhkost a vyšší teploty urychlují proces samovybíjení, uchováváním baterií v ledničce ovšem významného prodloužení spotřeby nedosáhnete. Pokud přístroj nehodláte delší dobu používat, baterie z něj vyjměte. Mohly by vytéct a zařízení poškodit.
  Míchání baterií: Vyměňujte všechny baterie najednou. Míchání různých typů, plných a poloprázdných baterií může vést ke ztrátě výkonu či chybné funkci baterií.
  Pozor na zkrat: Nenoste baterie v kapse společně s mincemi, klíči a dalšími kovovými předměty. Mohlo by dojít k jejich zkratování, přílišnému zahřátí nebo vytečení. Ze stejného důvodu baterie volně neskladujte například v krabici s kovovým nářadím.
  Vyždímejte je: Pokud již baterie nelze použít v energeticky náročnějších přístrojích, zpravidla v nich zbývá ještě dost proudu pro méně lačná zařízení, jako jsou dálkové ovladače nebo hodiny.
  Recyklujte: Použité baterie nevyhazujte do běžného odpadu, ale odevzdávejte na k tomu určených sběrných místech. Najdete je například v drogeriích, obchodech prodávajících elektro, foto a video techniku nebo v prodejnách s rozlohou nad 200 m2 i v řadě škol. Nechce-li se vám chodit ke sběrnému boxu kvůli každé vybité baterii, skladujte je třeba v krabici z pevného plastu. Recyklace baterií není důležitá jen z důvodu ochrany životního prostředí před škodlivými látkami, které obsahují (byť novější typy baterií jsou na tom z tohoto hlediska lépe). Recyklace vede také k úspoře energie a materiálů, jejichž získávání k opětovnému využití je stále výrazně levnější než těžba nových surovin.