text: Ovlivňování lidí v organizaci (vztahy, jednání a vyjednávání) - ppt stáhnout
  Ovlivňování lidí v organizaci (vztahy, jednání a vyjednávání)
  Prezentace na téma: "Ovlivňování lidí v organizaci (vztahy, jednání a vyjednávání)"— Transkript prezentace:
  1 Ovlivňování lidí v organizaci (vztahy, jednání a vyjednávání)
  Přednáška PHMANA Ing. Petr Smutný, PhD.
  2 Základní osnova přednášky
  PROČ je toto téma důležitou součástí nauky o managementu? CO jsou základní pojmy potřebné pro jeho zvládnutí? JAK stimulovat žádoucí vztahy? Jednání a vyjednávání
  3 Proč je toto téma důležité?
  management je proces, ve kterém "jeden nebo více lidí koordinuje činnosti jiných jedinců za účelem dosažení výsledků, které jsou pro tyto jedince samostatně nedosažitelné."(Ivancecich, 1989, str. 5) "[m]anagement je proces tvorby a udržování prostředí, ve kterém jednotlivci pracují společně ve skupinách a účinně dosahují vybraných cílů."Werich a Koonz (1993, str. 16) 
  4 Proč je toto téma důležité?
  management je procesem, ve kterém se snažíme SPOLEČNĚ DOSAHOVAT CÍLŮ; tzn. cíle dosahujeme VE VZTAZÍCH s jinými lidmi (organizacemi);  úkolem manažera je ovlivňovat chování druhých lidí a vytvářet takovou kvalitu vztahů mezi lidmi, aby dosahování cílů bylo účinné (effective) efektivní (efficient)
  5 Základní typy věcných vztahů
  cíle partnerů jsou totožné, resp. komplementární. Naplňování cíle jednoho partnera umožňuje (podporuje) naplňování cíle druhého partnera (ostatních partnerů). cíle partnerů jsou vzájemně v konkurenčním vztahu. Naplňování cíle jednoho z partnerů vede ke snižování naplnění cíle ostatních cíle partnerů jsou vzájemně neslučitelné. Naplnění cíle jednoho z partnerů vylučuje naplnění cílů ostatních. cíle partnerů jsou vzájemně indiferentní. Naplnění jednoho cíle neovlivňuje naplnění cílů ostatních.
  6 Základní model vztahového chování (Plamínek, 2000)
  výchozí stav 0 / 0 MAX MIN naplňování vlastních cílů naplňování cílů partnerů (okolí)
  7 Základní model vztahového chování (Plamínek, 2000)
  PASIVITA 0 / 0 útlak 0/P altruismus 0/V egoismus V/0 sebedestrukce P/0 MAX MIN SOUTĚŽENÍ V / P SPOLUPRÁCE V / V naplňování vlastních cílů DESTRUKCE P / P PŘIZPŮSOBENÍ P / V naplňování cílů partnerů (okolí)
  8 Taktiky vztahového chování (1) (Plamínek, 2000)
  SOUTĚŽIVÉ CHOVÁNÍ (1. kvadrant) Soutěžení vztah V/P uvědomuji si, že získávám na úkor druhých snižuje důvěru, eroduje vztahy skládá se ze dvou složek (egoismu a útlaku) Egoismus zájem získat co nejvíce. Zda zisk je nebo není dosažen a úkor okolí je lhostejné Útlak jde o to, aby druhý ztrácel (bez ohledu na vlastní osobu)
  9 Taktiky vztahového chování (2) (Plamínek, 2000)
  SPOLUPRACUJÍCÍ CHOVÁNÍ (2. kvadrant) Spolupráce vztah V/V problém nedostatku řeší jinak než soupeření – vytváří nové hodnoty je kombinací egoismu a altruismu – nostrismus (lat. nos = my)
  10 Taktiky vztahového chování (3) (Plamínek, 2000)
  PŘIZPŮSOBIVÉ CHOVÁNÍ (3. kvadrant) Přizpůsobení kombinace dvou typů chování: podporující zájmy svého okolí upouštějící od vlastních zájmů Altruismus nehledí na vlastní zisk "obětavost"
  11 Taktiky vztahového chování (4) (Plamínek, 2000)
  DESTRUKTIVNÍ CHOVÁNÍ (4. kvadrant) Destrukce oboustranná ztráta často důsledek neúspěšného soupeření Sebedestrukce agrese vůči sobě potřeba vlastních proher
  12 Taktiky vztahového chování (5) (Plamínek, 2000)
  PASIVNÍ CHOVÁNÍ (STŘED MATICE) delegativní chování na osobu, instituci, náhodu (losování) lhostejnost delegace na náhodu bez zájmu o výsledek pasivita výsledkem jsou náhodné zisky (ztráty) na obou stranách
  13 Taktiky vztahového chování (6) (Plamínek, 2000)
  MAX sebeprosazování spolupráce soutěž proporcionální taktická linie A-B=0 distributivní taktická linie A+B=0 MIN Celková hodnota se nemění, mění se její rozdělení mezi partnery Celková hodnota se mění, nemění se její rozdělení mezi partnery MIN vstřícnost MAX
  14 Příčiny volby jednotlivých taktik
  pochopení příčin umožní OVLIVŇOVAT taktické volby lhostejnost nenávist láska soustředění na sebe pocit marnosti MAX MIN pocit nedostatku přátelství potřeba brát potřeba vítězství potřeba tvořit naděje naplňování vlastních cílů potřeba ničit zoufalství potřeba dávat uznání prohry vzdor pocit dostatku nebo racionální "ústupová" úvaha naplňování cílů partnerů (okolí)
  15 Strategie vztahového chování
  vznikají kombinací jednotlivých výše uvedených taktik žádoucí vztahy jsou takové, které podporují redistribuce stejně velkých, nebo tvorbu vyšších hodnot – kvadranty soutěžení a spolupráce strategická pravidla VSTŘÍCNOST = buďte vstřícní, nabízejte spolupráci ODPLATA = v případě, že druhý soutěží, braňte se ODPUŠTĚNÍ = umožňujte návrat ke spolupráci SROZUMITELNOST = usnadňujte pochopení OVLIVNĚNÍ = učte okolí (=ovlivňujte okolí, nikoliv naopak)
  16 JAK stimulovat žádoucí vztahové chování?
  vliv zkušeností jednotlivců učení z pozitivní zkušenosti, snaha vyhnout se negativní zkušenosti nelze změnit minulou zkušenost, úkolem manažera je cíleně ovlivňovat kvalitu budoucí zkušenosti využívání soutěžení rozdělení definitivně vytvořených hodnot (neměnný objem či kvalita) – pocit nedostatku stimulace vnější soutěže (směrem ke konkurenci) relativně pojatá výkonnostní kritéria stimulují soutěž stimulace spolupráce v prostředí, které dovoluje měnit kvalitu a objem rozdělovaných hodnot – pocit hojnosti stimulace (vnitřní) spolupráce prostřednictvím společných zájmů a cílů absolutně pojatá výkonová kritéria nezabraňují spolupráci stimulace obětavého chování vzniká v podmínkách pocitu nedostatku je dobrovolné - je třeba jej odlišit od ústupků slabší strany při konfliktu je třeba vytvářet podmínky, aby obětavost byla vyhrazena pro výjimečné situace. odvracení destruktivního chování vzniká v důsledku pocitu nespravedlnosti – manažer mu musí zabránit druhým častým důvodem je nedostatek zájmu a potřeba na sebe upozornit odvracení pasivního chování vzniká v důsledku neexistence přesvědčení o ceně vytvářených hodnot manažer musí motivovat a stimulovat lidi krajním řešením je aktivizace pocitem ohrožení
  17 Základní koncepty jednání a vyjednávání
  vyjednávání = proces, ve kterém se lidé, kteří mají některé zájmy společné a jiné konfliktní, snaží dosáhnout vzájemné dohody vyjednávání je proces, ve kterém partneři formulují své postoje ve snaze prosadit svůj zájem (=dosáhnout cíle). v procesu vyjednávání je třeba rozlišit zájmy = skutečný motiv, snaha o dosažení cíle postoje = projev, kterým se v procesu vyjednávání snažíme (ne) sdělit motiv partnerovi jde o proces, ve kterém strany využívají informací a moci za účelem ovlivnění chování partnerů informace – odpovídající kvality (viz Vágner) čas = nikoliv okamžitou potřebu dosáhnout cíle moc = způsobilost nebo schopnost, která je žádoucí, tj. pomáhá k dosažení cílů. Její využití ve vyjednávání je založeno na skutečnosti, že je vědomá (tzn. uvědomujeme si ji).
  18 Vyjednávací styly jejich využití závisí na zvoleném kritériu úspěchu
  osobnostních rysech a tzv. motivačním založení vlivech prostředí vlivech konkrétní situace
  19 Vyjednávací styly vliv zvoleného kritéria úspěchu
  kompetitivní vyjednávání – cílem je vítězství nad protistranou kooperativní vyjednávání – cílem je všestranná spokojenost a z ní plynoucí dobré vztahy principiální vyjednávání – cílem je objektivní spravedlnost virtuální vyjednávání – cílem je nedohoda
  20 Vyjednávací styly vliv osobnosti
  Plamínek definuje 4 motivační typy lidí objevovatelé usměrňovatelé slaďovatelé zpřesňovatelé příslušnost k těmto typům lze poznat vhodnými testy příslušnost k těmto typům ovlivňuje volbu stylu "nejlepšího" vyjednávání další informace viz soubor 'vyjednávání a motivační typy.doc'
  21 Literatura ke studiu PLAMÍNEK, J. Synergický management. Argo, (ORG 296) – zejm. kap. 5.1 – 5.3 BLAŽEK, L. Materiály k přednáškám, syllaby kurzu. PLAMÍNEK, J. Tajemství motivace. Grada, (ORG 616) – zejména kap. 2.5