text: »Já nic, já muzikant« - Haló noviny
  »Já nic, já muzikant«
  Téměř za nezájmu médií probíhá jedno soudní jednání. Přitom je zajímavé. Jde o mnoho milionů »neoprávněných úhrad pro společnost Chambon«. Haló noviny o tom ostatně před několika dny psaly. Proč však kauza byla poslána k soudu? Nejsem odborník, proto ocituji zprávu tak, jak se ke mně dostala. Podle žalobce společnost uskutečňovala »v letech 2009 až 2011 nejprve přes jinou laboratoř a pak i sama vyšetření na přítomnost extrahumánního genomu, což jsou zejména infekční viry či bakterie. Protože k tomu neměla oprávnění, účtovala pojišťovnám za analýzu lidské DNA, která je dražší«. Jedním ze žalovaných je lobbista a přítel exprimátora Béma Roman Janoušek. Ten se ve společnosti měl nechat formálně zaměstnat jako ekonomicko právní poradce a za období »červen 2009 – leden 2011« si vyinkasoval 62,5 milionu korun. To znamená, že odvedl měsíčně práci za více než tři miliony a to včetně období dovolených a svátků. On, bývalý číšník, který maturitu musel dělat nadvakrát, po převratu »vystudoval« Právnickou fakultu UK. Jeho práci, kterou zde údajně obhajoval, se nepodařilo najít. Prý ji odnesla velká povodeň z roku 2002. Pokud si pamatuji, povodně zaplavily nemálo sklepů a archivů, ale neodplavily nic a za těch skoro dvacet let od oné tisícileté vody měly být všechny namočené svazky, které pocházely z prostor pod vodou, vysušeny. Zajímavé je, že diplomová práce pana Janouška mezi nimi není. A ještě něco. Podle časopisu Ekonom měl se studiem končit v roce 2003, a to přece žádná povodeň již nebyla. Anebo že by skončil dříve, a to dokonce ve zkráceném termínu v podobném stylu jako tomu bylo u řady studentů plzeňské právnické fakulty?
  Ještě zajímavější je však to, že v té době byl primátorem lékař Pavel Bém, velký přítel pana Janouška, a že spolupráce lobbisty s Chambonem skončila krátce po volbách, kdy Bém ztratil místo primátora a získal »jen« poslanecký mandát. O této souvislosti se zatím mlčí. Proč asi? Pan Bém je totiž nedotknutelný. Byl starostou městské části v Praze 6 v době zmíněné povodně. Údajně nenechal zneprůchodnit můstek pod železniční dráhou ve Stromovce, a tak tento vzácný park utrpěl nenahraditelné škody, poslouchal Romana Janouška (»Miláčka«, jak se mu překřtívalo) na slovo. Ten údajně přes Béma velel celé Praze a tak shromažďoval své stamiliony, jichž má údajně na svém kontě podle časopisu EURO na 4 až 5,5 miliard.
  Bém se z kauz a podezřeních lobbisty Janouška vytratil, ač nebýt jeho, nebyl by zřejmě Janoušek miliardářem. Kamarád z antidrogových přednášek, které jim kolem poloviny devadesátých let vynesly nemalé částky a možná i host vinohradské restaurace hotelu Beránek, kde Janoušek byl číšníkem, se drží vzadu. Orgány činné v trestním řízení se jeho jménu vyhýbají. Neznám důvod, proč tomu tak je. Jisté je, že když se řekne jméno Janoušek, vybaví se nám, kteří pamatujeme, i jméno bývalého primátora a starosty Prahy 6 Pavla Béma. Proč asi? I proto se bojím, po zkušenostech nejen s Bémem, ale i s »povodňovým« primátorem Němcem, premiéry Topolánkem a Nečasem, dalšího z party ODS v čele naší budoucí vlády.