text: První výlet za skříň | Letní Pejsánkov
  První výlet za skříň
  19. února 2011 v 13:09	| Jája	| Rikísek
  No jo, už tam Rikouš byl.:-)
  Včera jsem Rikiho pustila pomístnosti. Otevřu mu klec, on si vyleze a když se něčeho lekne, tak si tam zase zaleze. Baví mě ho pozorovat. Nejčastěji mi vleze pod stůl, to ale není taková tragédie, že jo. Už párkrát se do té dvouapůlcentimetrové škvírky mezi nábytkem a zdí snažil dostat, ale nikdy se mu to nepovedlo.
  Neviděla jsem na něj úplně moc dobře, protože před stolkem byla židle. A Riki samozřejmě pod stolkem.
  Na levé straně u psacího stolu mám skříňku, která je jeho součástí. Vedle je potom taková knihovnička (úložně prostory). Napravo ten stolek nemá nic a hned vedle něj je veliká skříň.
  Jak jsem se tak snažila Rikíska pořád vidět, matně jsem zpozorovala, jak za skříní mizí ocásek. Ne ne, to přeci nebylo možné, tudy se nemohl protáhnout.
  Nevěřila jsem tomu, dokud se neozvali zvuky asi takové, když vám leze osmák za skříní.:-) Odtáhla jsem ten stůl (nevím, jak jsem to zleža dokázala, nezvládnu to ani ze stoje) a Riki vylezl. Teda, spadnul asi z patnácticentimetrové výšky, lezl po zdi. Jak se opíral zády o tu skříňku, šplhal i po stěně. Potom se chvilku rozkoukával a utíkal si do klece.
  Ano, skříňku. Ta, která patří k tomu mému stolku. Kdyby vlezl na druhou stranu, tu skříň by se mi odtáhnout nepodařilo. No, ještěže jsem nikoho nemusela volat.
  1 Moniska | Web | 19. února 2011 v 13:24 | Reagovat
  To je teda lumpík. To udělal jeden osmáček na zookroužku, uplně stejně, že lezl a opíral se o skříň.
  2 Nessie | Web | 19. února 2011 v 15:03 | Reagovat
  Ahojky, super..Je to bišonek a máme ho v bytě =)
  3 Karoll | Web | 20. února 2011 v 16:49 | Reagovat
  to je chytré, takhle lozit po stěně...ale pozor na to, může ti tam zalézt a když se mu nebude chtít zpátky, máš průšvih... ale věřím, že si za chvíli zvykne natolik, že přijde na zavolání ;)