text: Zlín, Mladá Boleslav /ROZHOVOR/ - Neschytal to jako mnozí jiní. Od zlínských fanoušků se nakonec po zápase Petr Holík dočkal vřelého loučení. Navzdory tomu, že to byl on, kdo Mladé Boleslavi jedním gólem a třemi asistencemi zařídil výprask Beranů v poměru 1:6. „Lidem jsem strašně vděčný,“ vzkázal Holík po zápase, když vykládal své dojmy u kabiny hostů.
  Bylo to specifické. Hrál jsem proti nim už v Boleslavi, ale to se hrálo u nás. Teď to bylo zase něco jiného. Je to zimák, kde jsem vyrostl, nejlíp to tady znám a v této pozici jsem ještě nebyl. Nechtěl jsem na to ale myslet. Stejně to na mě ale dopadlo. První dvě střídání jsem měl nohy v betonu, rozkoukával jsem se, ale to pak postupem zápasu odejde.
  Zápas pro vás dopadl výtečně i osobně, blýskl jste se čtyřmi kanadskými body. Je to to, co jste potřeboval pro své sebevědomí?
  Potřebuju, abychom vyhrávali. To je důležité. Když se prohrává, hraje se těžko i jednotlivci. Když budeme vyhrávat, pohoda jde na každého hráče. A tím se každý zlepšuje.
  Nechtěl jsem se prostě radovat. Jsem za gól rád, ale rozhodl jsem se, že se radovat nebudu a neradoval jsem se.
  Byl jsem za to rád. Když jsem sem jel, tak jsem na to nechtěl myslet. Chtěl jsem se soustředit jen na zápas. Jsem strašně šťastný, že to po zápase takto dopadlo. Lidé mě pozdravili a jsem jim za to strašně vděčný.
  Že pískali, ani nevím. Ani nevím, jestli to bylo na mě. Byl jsem v předklonu na střídačce. Tak jsem jim zamával a poděkoval. Tohle je pro mě super.
  To ne, ani mi to nepřišlo. Když jsem přišel do hostující kabiny a vylezl jsem k ledu, tak to bylo trošku divné, ale když jsem přijížděl, tak ne. Měl jsem sluchátka a moc jsem se kolem nedíval.
  Je to pořád soupeř. Takhle to nejde brát. Já proti nim chci vyhrávat a zároveň jim proti ostatním soupeřům přeju a fandím.
  Nic moc nebylo. Jen jsme si párkrát něco řekli na buly. Já jsem se ptal Očka (Zdeněk Okál, pozn. red.), co měl na oběd, a on mi řekl, ani se neptej, takže měl určitě nějaké zdravé jídlo. To ale byla jen taková sranda.
  Dají, Zlín je samozřejmě nepříjemný. První lajna je hodně dobrá. Jsou brusliví a nepříjemní, pořád napadají. Kdyby své šance proměnili, zápas by vypadal jinak.
  Poslední hodiny jste měli po odvolání kouče Augusty v klubu bouřlivé. Co se změnilo příchodem Vladimíra Kýhose?
  Za ty dva dny toho nejde moc změnit, ale samozřejmě k tomu řekl svoje. Ten systém se teď nechal, ale řekl nám nějaké detaily, co po nás chtěl, a ty jsme museli plnit. Byly to ale fakt jen detaily, všechno je to moc narychlo a těžko jde něco měnit.
  V ten den to nikdo nečekal. Ale samozřejmě jsme věděli, že to není dobré. Jestli se bude odvolávat trenér nebo vyměňovat hráči, to nám nikdo neříkal. My jako hráči to ale řešit nemůžeme. Je blbost přemýšlet, že nám vyhodí trenéra. My hráči si jedeme pořád to samé, chceme se zlepšovat. A to jsme dělali.
  V Boleslavi jsem si zvykl. Hraju tam, mám tam dobré bydlení a celkově se mi tam líbí. Všechno je tam kousek. Kluci v kabině jsou výborní, ale ty jsem skoro všechny znal, takže to nebyl problém. Je to v pohodě, jen musíme pokračovat v těch výsledcích. To bylo to jediné, z čeho bych měl být smutný, ale pokud to půjde nahoru, tak bude všechno v pohodě.
  Mockrát jsem tady už byl. Když byly zápasy jenom pátek neděle, tak jsme dostávali volno. Já jsem jezdíval domů. Byl jsem tady dva dny. Teď když jsou zápasy za sebou, tak samozřejmě ne. Ale když se dostanou dva dny volna a chce se mi, tak jsem tady byl.
  Mladá Boleslav – Zkušený útočník Lukáš Pabiška byl po porážce se Spartou 1:4 smutný Štval ho hlavně začátek utkání, na který se hodlali svěřenci Vladimíra Kýhose soustředit. Místo toho prohrávali po chvíli 0:2.
  Mladoboleslavský Lukáš Pabiška (vpravo) v gólově divokém utkání s Plzní (7:6 po SN).Foto: Jan Pavlíček
  To nevím, ale každá porážka přece mrzí. My si řekneme, že uděláme dobrý začátek a rázem je to dva nula. To je neomluvitelné.
  Ani ne, pak to bylo brzy 1:2 a šance ještě nějaké byly. Ale už třetí zápas máme hrozný začátek, a zatímco dva předešlé ještě vyšly, se Spartou už ne.
  Zápas byl trochu speciální v tom, že se Spartou přijel jako trenér František Výborný, který poslední roky strávil v Boleslavi. Brali jsme to tak?
  Při zápase ani ne, jen jsme se na před zápasem v chodbě pozdravili, to by se přece mělo. Franta tady udělal čtyři suprové roky.
  Zatím je to čerstvé, systém se trochu mění a chce to trochu čas. Jenže teď jdou zápasy rychle po sobě. Kdyby byla reprezentační přestávka, tak by to ještě šlo, můžete to trénovat každý den, ale takhle moc ne. Chce to čas.
  Chudíř - Obec Chudíř se rozkládá asi patnáct kilometrů jihovýchodně od Mladé Boleslavi. Úředně žije v katastru této menší vesnice zhruba 190 obyvatel
  Lidé, kteří tu žijí, ovšem neznají slovo nuda, jsou velmi aktivní, stále se tu něco děje. Povídali jsme si se starostou Michalem Vitmajerem.
  Provedli jsme rekonstrukci veřejného rozhlasu a vyměnili svítidla veřejného osvětlení za moderní LED tělesa. Tato technologie je téměř bezúdržbová a samozřejmě úsporná. Investice by se měla vrátit do devíti let. Provedli jsme také rekonstrukci střechy místního obchodu a klubu U čápa. Střecha byla rekonstruována technologií stříkané PUR pěny s ochranným nátěrem.
  Pro letošní rok jsme opět požádali o dotace na dokončení tlakové kanalizace, na zateplení obecních objektů a rekonstrukci historického křížku. Rádi bychom také spustili projekt dětské skupiny s kapacitou asi dvaceti dětí. Školky v okolí jsou plné a v naší vesnici zažíváme malou populační explozi.
  To je pravda. Máme velmi aktivní sbor dobrovolných hasičů, skupinu maminek a červený kříž, začíná se aktivovat i skupina rybářského spolku, který má bohatou tradici. Akce mají mezi sebou rozdělené. A ty nejbližší? V neděli 20. dubna se v hostinci U Černů koná dětské maškarní a hned po něm velikonoční zábava.
  První zmínka je z roku 1318 o Zdislavu z Chudíře, ale proč zrovna Chudíř, není úplně doložené, samozřejmě se nabízí asociace na chudou díru, ale jak je to doopravdy jsem se nikde nedopátral. Každopádně obec s tímto názvem je u nás jediná.
  Největší investice bude pravděpodobně do budovy obecního úřadu, ve kterém bude umístěna zmíněná dětská skupina. Je třeba zrekonstruovat podlahy, vyřešit topení, vyměnit dveře a okna. Vybudovat sociální zázemí. Termín otevření je stanoven na 1. září, a ten musíme stihnout.
  Trápí nás prozatím marná snaha získat dotace na tlakovou kanalizaci, což nás velmi brzdí v rekonstrukcích místních komunikací. Bylo by chybou, kdybychom na jaře opravili komunikace a v létě je kvůli kanalizaci rozkopali. Je to začarovaný kruh.
  V roce 1318 je doložen Zdislav z Chudíře, který s bratrem Všeslavem ze Solce r. 1323 hájil dědictví v Solci a Chudíři proti pražským kanovníkům. R. 1398 žil Jan Chudíř, řečený z Vince a r. 1437 Myslibor z Chudíře. Později Chudíř připadla k sousednímu charvátskému zboží a s ním od r. 1555 k Dobrovici, ke kterým patřila i v 17. století. Sídlem statku byla menší tvrz, obklopená vodou a rybníky v nižší, západní části vsi. I když je dnešní tvrziště zaniklé, na louce mezi horním a dolním rybníkem je patrný obrys terénního útvaru.
  „Chtěl bych poděkovat všem spoluobčanům za aktivní účast na organizaci společenských akcí, za aktivní přístup ke zvelebování obce a podporu nejen mé osobě , ale celému zastupitelstvu."
  V OBCI se obyvatelé nebojí žádné práce. Všechno má svůj řád a každou akci berou s respektem a naprosto vážně. Svědčí o tom i fotografie jízdy na traktorech, to když se místní rozhodli, že vysadí nové stromy v lese. Výprava to byla jak se patří. V Chudíří netroškaří ani se vstupem do manželství. Konala se tam hned trojitá svatba. I Dětské dny bývají veselé, plné pohádkových postav. Obec se může pochlubit i slavným rodákem.
  Kardinál Dominik Duka má blízko k Chudíři přes svého otce Františka. Ten se tam narodil. Za druhé světové války byl nejdříve součástí vládního vojska, z něhož roku 1944 v Itálii dezertoval a přes Švýcarsko se dostal do Anglie, kde působil jako zbrojíř 311. československé bombardovací perutě britského Královského vojenského letectva. V 50. letech byl spolu s dalšími letci ze Západu odsouzen k žaláři na Mírově. Zemřel v roce 1991. Matka Anežka Duková pocházela ze šumavské Hory Matky Boží. Velmi úzký vztah měl k Chudíři také herec, scénárista, malíř a spisovatel Dalibor Pokorný. Podle jeho námětu byl například natočen film Ať žijí duchové.
  - Dvacátého dubna mohou obyvatelé Chudíře zajít na Velikonoční dětské maškarní. Pořádá ho Jitka Vitmajerová, Petra Vrátná a mnoho dalších, kteří jim pomáhají. Těšit se můžete na soutěže,tombolu, ale i na vyhlášení nejlepší masky. Maškarní se koná v hostinci U Černů, 20. dubna od patnácti hodin.
  - První květen nezůstane v Chudíři bez povšimnutí. Konat se totiž bude Průjezd obcí, a to již druhý ročník. Pro všechny místní je to opět výzva k naleštění strojů. Sraz je v devět hodin u zdejšího obchodu.
  - V případě obce Chudíř není v historických dochovaných archivních materiálech z období před konstitucí obecního zřízení doloženo užívání vlastního pečetního znamení. Ves Chudíř byla dříve osadou obce Charvatce a písemnosti, u kterých lze očekávat užití vlastního pečetního typáře obce Charvatce, jakýkoliv otisk obecní pečeti postrádají, když obsahují pouze otisky pečetí kanceláře panství Dobrovice, se složitým erbem knížecí rodiny Thurn-Taxisů. Platí to o archivním materiálu v rámci Stabilního katastru z období první poloviny 19. století, uloženém nyní v Národním archivu v Praze.