text: Nesmysly | Agrenej
  8. prosince 2012 v 18:19	| Agrenej	| Poezie
  Ve své duši potají
  vyrostly zrádné provazy.
  Vedou mé kroky po kraji,
  nikdy se nepřiblíží
  k mému skutečnému cíli.
  V nekonečné tmě mě provází
  kopa nesmyslů a iluzí.
  Rafaeli, tebe prosím,
  rozbij zrcadla svou holí,
  vyžeň démony klamu, jejich lži mě bolí,
  vždyť já vím, že mezi nimi
  nachází se záhon růží,
  sad smyslů mezi nesmysly.
  Dobře, tak tohle je opravdu nesmyslné chování. Zveřejňovat báseň, se kterou nejsem vůbec spokojen? Připouštím, že dříve to bylo normální, ale poslední dobou se snažím psát tak, abych to nepovažoval za chybu.
  Téma týdne ,,Nesmysl" rozvířilo mou fantazii opravdu překvapivým způsobem. Měl jsem tolik nápadů, až se mi rozum zasekával, ale nakonec se všechny ,,utopily" pod tíhou povinností. Dnes se však objevil nový nápad a já ho sepsal.
  Nelíbí se mi výsledek, nápad se mi taky znelíbil. Zdálo se mi nesmyslné to zveřejňovat. Ale o tom to současné téma je, ne?
  1 Elenya | Web | 8. prosince 2012 v 18:33 | Reagovat
  Jako první po přečtení mě napadl ,chaos'. Ne, že by byla tvá báseň, ale z tvých slov cítím zmatek, chaos ve tvé duši. Nejspíše to bude ten démonský klam, možná něco jiného, každopádně, Rafael nám určitě pomůže.