text: Obsah Prázdný trůn : Prsten, den před finále, 235
  Služka přispěchala okamžitě.
  "Zabalíš mi všechny šaty, které uznáš za vhodné, včetně všeho, co budu potřebovat. Jedu do hlavního města Walgradu a nevím, kdy se vrátím." Zatím, co to všechno říkala se převlékala do něčeho pohodlnějšího, přezouvala boty a vlasy si stáhla pod čepec.
  "Nic, odjíždím. Pošli mi to co nejdříve, možná bys mohla využít toho poslíčka, bude vědět, kde se budu nacházet." Přendala si několik věcí do menší cestovní tašky a hodila několik mincí služce.
  "Zbytek si nechej pro sebe. Byla jsi dobrá služebná, a pokud bys potřebovala někdy mojí pomoc, určitě za mnou můžeš přijít." Objala ji a zmatená služka jí vyprovodila nechápavým pohledem na schodiště.
  Mávla na jiného sluhu a rozkázala připravit koně a připoutat k němu tuhle brašnu. Odešel spěšně, na nic se nevyptával. Netrpělivě čekala, až se vrátí a bude moci odjet, když se otevřely dveře do salónku a v nich stála samotná Vévodkyně.
  Slušelo by se, aby se uklonila, ale Terina zůstala stát na místě, plná nenávisti. Možná by jí mohla říct, co si myslí o tom všem, jak se k ní chovala, jak jí nepodpořila, jak jí doslova vrazila dýku do zad a při tom ještě zabila svého synovce, ale když tam tak stáli proti sobě, nenašla odvahu. Nenašla důvod, proč to komplikovat, chtěla hlavně rychle odjet a nechat jí tady samotnou, jak si zasloužila. Qarta byla už stará a nové dvorní dámy byly k ničemu, jak obě věděly, protože jinak by jí neposílala pořád i na nevýznamné společnosti, kde byla spíš trnem v oku nových dam, které jí chtěly dostat pryč a trochu se blýsknout samy.
  "Odcházím, Destr mě potřebuje." Oznámila odměřeně, nedávala nejmenší prostor k nějaké diskuzi, která by ostatně stejně neměla žádný význam.