text: Pumpkinhead je jméno jednoho krvežíznivého stvoření. Je to démon pomsty, jenž odvádí špinavou práci za ty, kteří mají s někým nevyřízené účty. To ale něco stojí. O co jde nyní? Obchodník Ed Harley má malý krámek kdesi v pustinách jižní Ameriky. Jednoho dne jej navštíví parta mladých lidí. Protože Ed nemá všechno zboží v obchodě, zajede pro pár věcí k sobě domů. Živnost zatím hlídá jeho malý syn. Výrostci jezdí po okolí na svých motorkách. Chlapci naneštěstí uteče pes. Při jeho hledání se střetne s motocyklem Joela. Všichni až na viníkova bratra, který zůstává se zraněným hochem, ujíždí do chaty. Když se Ed vrátí, bez jediného slova si chlapce odváží. Parta mladých výtržníků panikaří, ale to ještě ani nevědí, co je čeká. Zdrcený Ed navštíví starou ježibabu. Jejím prostřednictvím vyvolá démona pomsty. Masakr se nezadržitelně blíží. Spolu s ním i jeden neřešitelný problém. Zabijáckému monstru se vraždění líbí a s vinou či nevinou svých obětí si starosti nedělá. Ed tak musí paradoxně zabijáka, jehož povolal, sám zastavit.
  Pumpkinhead je prvním plnohodnotným režisérským projektem Stana Winstona. Byl jsem touto informací nejprve nepříliš příjemně překvapen. Winstona mám zažitého především jako geniálního maskéra. Takže jsem sice čekal bezchybnou maskérskou práci, ale o výsledném dojmu z filmu jako celku jsem pochyboval. Naštěstí tato obava nebyla na místě.
  Snímek se vyznačuje příjemně hororovou atmosférou, která postupně houstne. Prostředí temného lesa, v němž se prohání cosi šíleného, nebylo vybráno vůbec špatně. Nepříjemný pocit umocňující hudba rovněž nepatří k nejhorším. Stejně jako výkon charismatického a mnou oblíbeného Henriksena. Dalším kladem je absence zřetelně viditelných tradičních postupů, čili opakovaných klišé, ovšem dokonalý scénář čekat nelze. Dialogy splňují průměrné požadavky, děj jako takový rovněž.