text: Brno Fyzický básník Petr Váša v úterý večer předvedl své umění v rámci programu Salon Daguerre Society Circus. Vystoupení mělo komorní ráz, zúčastnilo se asi dvacet lidí. Malou místnost však zcela zaplnili a na některé ani nezbyly židle.
  Kvůli malému prostoru zahájil dlouhovlasý umělec svůj výstup básní Intro vsedě. Publikum zaskočené statickým úvodem se však vzpamatovalo ještě před druhou skladbou. Na tu si fyzický básník vytvořil více volného místa odsunutím stolků. Po přesunutí nábytku se už naléhavě přednášená slova nesla prostorem za doprovodu rozmáchlých gest a pohybových kreací. Taneční kroky, figury tai-či, tlučení se v hruď, luskání a tleskání i hmyzí tření rukama byly spolu s výrazovou intonací prvky, se kterými Váša v obměnách pracoval celý večer. Jednu ze svých novějších skladeb nazvanou Loch Ness Questions doplnil ještě o rozhodné dupání.
  Biologickou část programu začal Váša podle svých slov globalizační skladbou o lamách, ve které vedle lamy alpaky a vikuni neopomněl ani dalaj-lamu, což publikum odměnilo pobaveným potleskem. Přírodní tematiku rozvinul v čísle Tanec makovic a v ukázkách z ekopsychologické opery Lišák je lišák. Scéna z jejího čtvrtého dějství byla podle nadšených reakcí přihlížejících nejlepším okamžikem celého vystoupení.
  Básník dále předvedl dle svého vyjádření krutý a brutální protestsong nazvaný No. U "nejdepresivnější skladby, jaké byl schopen" s názvem Lamento pozval diváky k účasti na zoufalém sténání a skučení tvořícím střed skladby, ale všichni byli zřejmě příliš optimisticky naladěni a ke sténání se nepřidali. Všestranný umělec se rozloučil jednou ze svých nejstarších skladeb z osmdesátých let pojmenovanou Lokomotivám se motají kola.
  Po skončení výstupu Váša ochotně diskutoval s diváky o konceptu fyzického básnictví a přibližoval podobu svého tvůrčího procesu, o který se diváci velmi zajímali. "Někdy bych chtěl něco podobného zkusit," vysvětlil své zaujetí student Adam Kvítek. "Přestavovala jsem si to mnohem jednodušeji, skutečnost na mě silně zapůsobila," komentovala performanci studentka Veronika Václavková.
  Petr Váša se narodil v roce 1965 v Brně, kde později vystudoval dějiny umění. Od počátku osmdesátých let byl členem různých hudebních skupin, ve kterých si vyzkoušel zpěv, hru na kytaru i skládání písní. Od roku 1991 se začal věnovat vynalézání takzvaného fyzického básnictví. Jedná se o zvláštní druh umělecké performance, která spojuje literaturu, hudbu, pohyb, divadlo a výtvarné umění. Všechny vlivy a inspirace zprostředkovává Váša divákům pouze vlastním tělem – hlasem, gesty a pohyby. "Pří vnímání fyzické básně by se člověku měly rozpojovat mozkové hemisféry, přetáčet se a znovu se spojovat na jiných místech," vysvětlil Váša. Tento způsob uměleckého vyjádření je v Česku i ve světě stále ojedinělý. Z tuzemských autorů s básněmi a pohybem experimentoval třeba básník a výtvarník Ladislav Novák, avšak spíše okrajově. Ani za českými hranicemi není fyzické básnictví rozšířené. "Nedávno jsem jej předváděl v New Yorku a nic podobného tam neznali. A když o tom neví v New Yorku, znamená to nejspíš, že takto nikdo jiný opravdu nebásní," uzavřel s úsměvem Petr Váša.
  Klíčová slova: Petr Váša, fyzické básnictví, Salon Daguerre, Lokomotivám se motají kola, Lišák je lišák