text: Duch svatý působí skrze charisma sv. Evžena de Mazenod i dnes. Z původní skupinky pěti diecézních kněží, kteří v lednu 1816 zahajují společný život, aby na provensálském venkově hlásali lidové misie, se postupem času rodí řeholní kongregace, která dnes čítá víc než 3800 členů: kněží a bratří. Už sám zakladatel o svém společenství mluvil jako o nejjednotnější rodině na světě a on sám se považoval za milujícího otce. Když mluví o lásce, kterou své misionáře zahrnuje, říká výslovně, že jde o účast na lásce, kterou miluje sám Bůh: „Není ani možné si představit, jak vás toto srdce miluje… Jen Bůh to ví, On, který mi tuto lásku dal.“ Takový vztah mezi ním a jeho duchovními syny je tím, co obláty podle zakladatelových slov odlišuje od ostatních řeholních společenství: „Poznal jsem mnoho řádů. Setkal jsem se mezi nimi s takovými, které (…) vykazují velkého ducha společenství, ale s takovou otcovskou láskou zakladatele vůči členům rodiny a s jejich tak srdečnou odpovědí na tuto lásku, která mezi nimi vytváří vztahy, které vycházejí přímo ze srdce a které mezi námi ustanovují rodinná pouta otce k synu a syna k otci, jsem se nesetkal nikde. Vždy jsem za to Bohu děkoval jako za zvláštní dar, který mi chtěl udělit.“ Možná právě i tento vztah, i tato blízkost typická pro obláty dává našemu charismatu život a plodnost, které se šíří dál, nejen mezi obláty.
  Bůh mě určil k tomu, abych se v církvi stal otcem početné rodiny. Jsem otec a jaký otec! Miluji své syny víc, než by je mohl milovat kdokoli jiný.
  Hlavním posláním oblátských kněží, jakožto členů misijní kongregace, je hlásání evangelia. Kromě tradičních lidových misií a misií zahraničních jsou nejdůležitějšími oblastmi oblátské služby misie s mládeží, farní pastorace, hlásání duchovních cvičení, služba spjatá s poutními místy, nemocniční a vězeňská pastorace, v poslední době také celá oblast "Spravedlnosti, míru a integrity stvoření" atd. „Není nám však cizí ani žádná jiná služba, ovšem pod podmínkou, že nikdy neztrácíme ze zřetele hlavní cíl Kongregace: evangelizaci nejvíce opuštěných.“ (Z Konstitucí a pravidel)
  Muži, kteří se rozhodnou pro život oblátů bratří, se zasvěcují Bohu a stávají se „apoštolskými muži“ především skrze svou praktickou pomoc a službu ve společenství. Jsou kompetentními odborníky na ekonomii, působí v sociální oblasti naší služby, v administrativě nebo ve formaci a vzdělávání. Pracují v mnoha profesích jako pekaři, kuchaři, tesaři, truhláři, pečovatelé… Jejich služba je nepostradatelná především v misijních zemích, kde misiím často chybí základní vybavení a infrastruktura. Podílí se ale také na hlásání evangelia během lidových misií nebo jako duchovní doprovázející.
  Dnes existuje přes 40 mužských a ženských společenství, která se z charismatu sv. Evžena nebo skrze jeho prožívání obláty zrodila: jde o kontemplativní společenství, řeholní kongregace, sekulární instituty. V současnosti tvoří oblátskou rodinu kolem 15 000 zasvěcených osob se sliby.
  Misionářky oblátky jsou mladým misijním společenstvím, které bylo založeno v r. 1997 ve španělském Madridu. Podle vzoru sv. Evžena de Mazenod vstoupilo tehdy devět mladých žen do zkušenosti komunitního života. Oblátky jsou v současnosti kongregací diecézního práva. Jejich cíl je totožný s cílem misionářů oblátů: seznamovat lidi s tím, kdo je Kristus. Proto žijí jako misionářky tam, kde je církev potřebuje, tedy tam, kde jsou novodobí opuštění. Jako zasvěcené ženy žijí oblátské charisma: hlásat chudým radostnou zvěst.
  Vzorem jejich života je společenství apoštolů kolem Ježíše, charakteristickým znakem jejich společenství pak rodinná atmosféra a sdílení toho, čím jsou a co mají.
  V současnosti žijí oblátky ve třech komunitách: dva domy jsou v Madridu a jedna komunita pak v La Línea de la Concepción, městě na jihu Španělska. Misionářek oblátek je dnes 22 (15 s věčnými sliby, 5 juniorek a 2 prenovicky) a pocházejí ze sedmi zemí: Španělska, Německa, Polska, Ukrajiny, Peru, Francie a Česka.
  První formace oblátek probíhá v několika etapách. Mladé ženy, které pociťují povolání k zasvěcenému životu, mají nejprve příležitost strávit nějaký čas v jedné z komunit, aby tak získaly osobní zkušenost s životem ve společenství. Pak mohou požádat o vstup do prenoviciátu, první oficiální části formace. Po této úvodní době následuje noviciát, na jehož konci skládají novicky první řeholní sliby chudoby, čistoty, poslušnosti a vytrvalosti. Formace pak pokračuje tzv. juniorátem. Během tohoto období se sestry věnují studiu teologie nebo jiného vhodného oboru. Na konci juniorátu pak skládají věčné sliby.
  "Rodí se nová skutečnost: některé rodiny, páry, jednotlivci, mladí touží po tom, aby se k nám pevněji přimkli, aby zvláštním způsobem vyjádřili svůj vztah k charismatu. Tento relativně nový jev je znamením doby. My nejsme vlastníky našeho charismatu: to patří církvi. A proto jsme šťastní, že právě laici jsou Bohem voláni k tomu, aby ho s námi sdíleli." (Generální kapitula z r. 1992)
  Životní cesta a odkaz svatého Evžena neoslovuje jen řeholníky nebo ty, kteří hledají své životní povolání. Evženova láska k Bohu a k církvi má velkou inspirativní sílu i pro lidi, kteří žijí v rodinách a chodí do běžných zaměstnání. Tito lidé vytvářejí společenství tzv. oblátských asociovaných. Spojují se se společenstvím oblátů a oblátek slibem, ve kterém se vyznávají ze svého vztahu k Ježíši Kristu a k jeho církvi a ve kterém vyjadřují svou touhu být živými svědky Boží bezpodmínečné lásky k lidem ve svých rodinách, v církvi i mimo ni, ale zejména vůči lidem, kteří mají největší důvod o této lásce pochybovat, totiž vůči lidem vyloučeným na okraj lidské a církevní společnosti. Tento slib mohou každoročně obnovovat.
  Ke společenství asociovaných patří staří i mladí, svobodní i zadaní, lidé z měst i z vesnic, studovaní i nestudovaní. Schází se v regionálních skupinách. Dvakrát ročně pak mají příležitost setkat se se všemi ostatními asociovanými z Česka a z Německa (na tzv. Eugen-Meetingu a podzimním výročním setkání). Základem setkání je lidské společenství, nechybí ani duchovní program.
  Prvních 17 laiků složilo slib v únoru roku 2004. Dnes je nás přes osmdesát, regionálních skupin je v současnosti sedm: pět v Německu (sasko-srbská skupina, skupina z Burlo, hünfeldská skupina, jihoněmecká skupina a tzv. mladí asociovaní z celého Německa) a dvě v Česku. K původní skupině českých asociovaných scházejících se již tradičně kolem oblátské komunity v Táboře - Klokotech se čerstvě přidala i skupina sedmi mladých asociovaných navázaná na komunitu plaskou (první asociace: 1. říjen 2016).
  Mladí asociovaní, neboli Maso, jak si ve zkratce říkají, se pravidelně scházejí ke společnému sdílení a prohlubování života v charismatu sv. Evžena. Mají na starosti několik evangelizačních projektů a kromě toho se také snaží o mezinárodní propojení s dalšími členy oblátské rodiny po celém světě, především v rámci naší Středoevropské provincie.
  "Charisma sv. Evžena de Mazenod, dar Ducha svatého Církvi, se šíří do celého světa. Někteří laici v sobě rozeznávají povolání, aby se na něm, v souladu se svým životním stavem, podíleli a různými způsoby, které se od sebe mohou lišit podle prostředí a kultury, ho prožívali. Toto charisma pak sdílí v duchu společenství a vzájemnosti mezi sebou a s obláty. Aby mohli intenzivněji prožívat své poslání šíření evangelia podle oblátského charismatu, shromažďují se někteří laici do asociací." (Z Konstitucí a pravidel)
  Jiným, již dlouhou dobu tradičním, způsobem účasti na životě a apoštolátu misionářů oblátů ze strany laiků je Misijní sdružení Panny Marie Neposkvrněné, které v jednotlivých zemích nabývá nejrůznějších podob a jehož hlavním cílem je podpora oblátů a jejich misií modlitbou a hmotným a finančním zajištěním. Tento druh pomoci je důležitý nejen proto, že umožňuje život a činnost mnoha misijních stanic a projektů, ale také proto, že napomáhá přispěvatelům k tomu, aby se obzor jejich víry otevřel a rozšířil na celou církev a celý svět.
  Součástí oblátské rodiny jsou od samého počátku také společenství mladých. V naší provincii jde především o německé OMI-Jugend a český OMIGang.
  Společenství mládeže OMIGang se začalo vytvářet kolem oblátské komunity v Plasích (plzeňská diecéze) v r. 2011. Nejprve šlo o nepravidelná setkání několika mladých lidí z oblátských farností kolem Plas a Manětína, brzy se ale přidalo i pár středoškoláků a vysokoškolských studentů z Plzně a postupem času se společenství rozrostlo i o zástupce z Moravy: Brna a Kroměříže. Pořádaly se první OMITreffingy (pravidelná víkendová setkání v Plasích), k nim se záhy přidaly OMILuftingy (víkendová setkání s pracovně-duchovní náplní sloužící k „proluftování“ zanedbaných a opuštěných kostelů a jiných objektů), kterých se dodnes účastní i studenti našeho spřáteleného Stojanova gymnázia na Velehradě. Časem, když se mezi členy OMIGangu upevnily vztahy a vytvořilo se pevnější jádro, se začalo společenství více otevírat navenek, zvát další mladé lidi ke sdílení a vytvářet svůj vlastní apoštolát. více zde