text: TJ Slezan Opava Šachy Kratochvílovy kouzelné kejkle – 2. díl
  1. Šachovnice: Radomír Caletka (2310) – Boris Pavlásek (2050)
  Tak dnes se mi partie vůbec nepovedla, sice jsem ze zahájení získal výbornou pozici, viz diagram číslo 1.
  Ale nějak jsem se nemohl zkoncentrovat a partie mě vůbec nebavila. To se projevilo mou slabou hrou a již zde to začalo slabým 15.Jef4 ?! (lepší bylo 15.Jdf4 +/- s ideou d5 a okupací pole e6) a po 15…g5 začal mít černý dobrou hru. Pozice se vyrovnala a soupeř mi nabídnul ve dvacátém tahu remízu. Tu jsem odmítnul a pokračoval ve špatné hře, až jsem se dostal do připrohrané pozice viz diagram číslo 2.
  Zde se stalo 38…Vxe8 ?! (Po 38…Sxe8! Stojí černý na výhru a proč? Udrží silného f pěšce a postaví figurky Sg6,Sh4 a Sxg3 s dalším …Vh8 a bílý se může vzdát, jelikož má moc slabého krále.) které sice nevypouští výhru, ale černý už nemá silného f pěšce. Partie se dostala do této závěrečné pozice.
  Černý opakoval tahy 42…Se6+ 43.Kf3 Sd5+ s remízou. Ve skutečnosti po 42…Vg8! Je to jen černý kdo může hrát pozici na výhru, má silnou dvojici střelců a může plést matové sítě. Soupeř se ale spokojil s remízou, která jim zajistila celkové vítězství. ½ : ½
  Radkovi poslední 2 partie v rámci krajské soutěže vůbec nesedly. Samozřejmě, že krizi si může vybrat naprosto každý, a proto je absolutně nezbytné, abychom si uvědomili ten fakt, že Radek nám sice pomáhá, ale nemůže pokaždé vyhrát, jelikož i jeho soupeři mají nespornou kvalitu a dokážou se na našeho nejlepšího hráče skvěle připravit. Pro nás ostatní je to ponaučení, které si musíme odnést do dalších zápasů a nespoléhat se na jasný bod z první desky a více se soustředit sami na sebe, abychom hlavně vlastním výkonem přispěli k vítězství našeho celku. Radek se dá rozhodně dohromady a hned v dalším zápase nám určitě ukáže, jak umí zaválet za černé barvy!
  2. šachovnice: Jan Štefanišin (1902) vs. Mirek Janeček (1729)
  Mirek rozehrál se svým soupeřem Pircovu obranu, ale zahájení se mu moc nepovedlo. Stál pasivně a byl to pouze bílý, kdo mohl pomýšlet na vítězství v zápase. Souhra figur u černého není rozhodně ideální a spíše je to vyčkávaná, co udělá bílý a pokud neudělá chybu, tak se můžu maximálně soustředit na udržení remízy. Společně se podívejme na diagram číslo 1.
  Bílý má optickou prostorou převahu. Černého figury jsou rozházené různě po šachovnici, dohromady lepí obranu, ale není to nic extra, co by se dlouhodobě dalo posoudit jako pozice, ze které může černý pomýšlet na dělbu bodů či dokonce výhru. Soupeř se však unáhlil a zahrál prapodivné 12. f5 a najednou se černému otevírají možnosti, jak se v zápase dostat do sedla. Mnohem lepší byl přirozený vývin 12. Se3 , to se však nestalo.
  Partie pokračovala několika tahy a bílý úplně vypadl z rytmu. Začal hrát prapodivné tahy, jež vyústily v jeho kritické postavení, viz diagram číslo 2.
  Nacházíme se v 17. tahu, kde se bílý rozhodl zahrát Sg2, a to je obrovská hrubka, která ho může stát celou partii. Nyní se musí černý zamyslet a objevit nejlepší tah v pozici, není to až tak jednoduché a hlavně domácí analýza s počítačem se nese v úplně jiné rovině a nervozita může hrát svoji roli. Po vynikajícím tahu 17…Vg5 se totiž může bílý jít klouzat tak maximálně se lžící na kopec pokrytý sněhem. Hrozí mu kritické 18. Df2 Jxe5 19. dxe5 Vxe5+ 20. Kd1 Se3 21. Dg3 Dd6 a myslím si, že v této pozici rozhodně chcete být černým, který má převahu za vynikající oběť a může hrát pouze on na výhru. V partii se stal tah 17…Jb6, který je taktéž solidní, ale jak mi občas říká Radek, je to tah, který není chyba, avšak nenadchne ani neurazí.
  Mirkovi se střední hra od tohoto momentu postupně propadla až na bod mrazu. Zcela vypustil svou výhodu, jak čas postupoval, tak neobratnými manévry si vykopal vlastní hrob. Prostě další deska, kde se to vůbec nepotkalo, a nebyl ideální den, protože Mirek měl jinak solidní formu, ale zkrátka každý den není posvícení. Právě ve 30. tahu byl již černý v podstatě na lopatkách, ale ke cti našeho hráče se rozhodl, že to ještě nedá soupeři zadarmo a zabojuje. Nyní už slíbený diagram číslo 3.
  V téhle pozici by za černého chtěl být pouze dobrodruh, který má magické schopnosti a dokáže se i z této pavoučí sítě dostat pryč. A přestože se pozice jeví jako prohraná, tak jsem stále Mirkovi věřil, že se soupeř někde zapomene a ještě si vezmeme půl bodu k sobě. Soupeř Mirka se však nespletl a dovedl své figury až do cíle, kde mohl slavit výhru. Přikládám k tomu i stylové zakončení partie na diagramu číslo 4.
  Náš hráč je sice na tahu, ale pozice je absolutně prohraná a nedá se jakkoliv zachránit. Tady Mirek vypnul hodiny a podal soupeři ruku. Zahájení bylo nic moc, ale počátek střední hry byl jednoznačně na naší straně, zase se nám nepodařilo proměnit výhodu k naší výhře, ale sérií špatných rozhodnutí jsme se dostali až na okraj ledovce, přes který jsme i nakonec přepadli. 1:0
  3. šachovnice: Kristián Havel (1714) vs. Vlastislav Fojtík (2019)
  Kristián dostal proti sobě opravdu dobrého soupeře v rámci této soutěže. Měl však bílé figury a kdo jiný, než právě náš Kristián rád hraje proti silnějším soupeřům a snaží se je porazit. Bohužel prozatímní jeho výkony jsou jako den a noc. Přestože je nočním dravcem, tak bychom ho velmi potřebovali vzbudit i ve dne, jelikož šachové zápasy se hrají obvykle hned dopoledne.
  Začátek partie, která se měla hrát v duchu Semi Benoni, byl poznamenán tím, že Kristián přišel na zápas pozdě, stejně jako Mirek a Milan. Samozřejmě toho litoval a chtěl si vlastní reputaci vylepšit na šachovnici, což by týmu výrazně prospělo. Jenže celková výstavba figur obou hráčů byla prapodivná. Přikláním k tomu i ten fakt, že v rámci strategie se Kristián na tom pohybuje lépe než já, takže by tyto tahy mohl lépe ohodnotit i s komentářem, co dále zamýšlel. Bohužel komentář psát nechtěl, tak to zbylo na mě, tak se pokusíme podívat hned na diagram číslo 1.
  Nejprve za sebe řeknu, že tuhle pozici bych opravdu hrát nechtěl. Nelíbí se mi a stylově bych se zde cítil zcela bezradně a soupeř by mě slupnul jako červnovou malinu. Nabízí se hrát tah 8. h3 pro zcela preventivní opatření před vývinem bělopolného střelce za černého. Kristián se zde rozhodl obětovat pěšce za rychlejší vývin figur, ale nebylo to příliš přesné a dostal tím soupeře až příliš brzo do hry. Jinak totiž stojí podle počítače dokonce +1. Za sebe jenom dodám, že počítač je mocný čaroděj, ale mi se lidsky nezdá, že by bílý nějak na šachovnici kraloval a měl takovou převahu. Ano, může si vyvinout pěkně figury, udělat rošádu a začít přemýšlet o útoku. Otázkou zůstává, jak by se vyvíjela střední hra. Kristián zahrál 8. f4 a byl na cestě do prvního podlaží pekla.
  Partie pokračovala, až jsme se dostali do pozice, kdy je na řadě bílý a má provést 18. tah. Střední hra se našemu hráči totálně sesypala a byl v rozkladu, neměl šanci cokoliv nabídnout, aby vznikla na šachovnici protihra, která ho může zachránit. Kristián sice nedával otevřeně nic najevo, ale bylo zcela evidentní, že je vyveden z rovnováhy a vůbec se necítí v partii dobře. Zatím bylo na celé hře nejhorší to, že soupeř nemusel předvést vůbec nic a Kristián ho dobrovolně vmanévroval do pozice, kde se ocital už tak ve čtvrtém kotouči pekla, přesně jak by popsal Dante Alighieri v Božské komedii. Mrkněme na diagram číslo 2.
  Oponent našeho hráče stojí fantasticky. Je jen otázkou času, kdy si nabídne a ukončí partii. Bílý má figury u sebe a prakticky žádná není aktivní. Každý další tah odsuzuje naše barvy ještě k větší pasivitě a není úniku z hrozeb, které si už černý ve svém táboře nemilosrdně plete. Ještě je však šance, že černý útok na královském křídle neodhadne a najednou by měl on sám problémy. Kristián tady zahrál nejlepší tah, a to 18. h3, ale ani to mu nakonec nestačilo.
  A takhle milí čtenáři, takhle nějak vypadá opravdové peklo…
  Kristián se po posledním tahu 25…Dc2 vzdal, jelikož hrozeb je spousta a o dobré tahy nouze. Nemělo se smysl dále trápit. Jakmile jemně povolil, tak ho soupeř nelítostně rozmetal na královském křídle. Tahle partie může teoreticky sloužit jako vynikající studijní materiál a prakticky zase k tomu, aby se na ní urychleně zapomnělo a neměla další vliv do příštích partií. 0:1
  A zcela na odlehčení si dovolím ještě jednu poznámku. Myslel jsem si, že partiář od Kristiána bude ten horší a méně čitelný. Nikdy bych nevěřil tomu, že právě díky němu Vám budu moci zprostředkovat celou tuto partii až do konce.
  4. šachovnice: Rostislav Mezihorák (1788) vs. Martin Rell (1637)
  Souboj kapitánů měl slibovat partii, která zvedne diváky ze sedadel, kde to bude jiskřit a něco se dít. Jenže hra za moc nestála, i když jsem se tedy snažil s tím něco dělat, ale soupeř byl razantně proti. Zcela důmyslně využil mé zbraně z minulosti a hodně mi otrávil dnešní partii.
  Domácí přípravu jsem nechtěl podcenit a připravil jsem si ruskou hru, k tomu ještě odmítnutý dámský gambit, ale soupeř se mě rozhodl namíchnout hned prvním tahem. Po prvním potáhnutí figury jsem několikrát v sobě počastoval svého soupeře nepříliš pěknými slovy. Musel jsem se však smířit s tím, co vidím na šachovnici a hodlal jsem ho za tento výkon potrestat. Na druhou stranu mi dal najevo, že dnes nemá příliš velké ambice i jeho forma z minulých zápasů tomu napovídala, takže jsem šel směle do něj.
  Začali jsme tedy příjemným tahem 1. b3 Jf6 (to už se mi dlouho nestalo, abych zahájil partii tímto tahem, takže taková jediná příjemná novinka) 2. Sb2 e6 3. e3 d5 4. Jf3 c5 5. Se2 Se7 6. 0-0 0-0 7. c4 b6 8. Je5 Sb7 9. f4, jsem nyní na tahu a přemýšlím, která varianta bude vhodná. Nic se mi nechce měnit, soupeř používá mé taktiky k tomu, aby se dostal do remízy. Nyní se podívejme na diagram číslo 1.
  Otevírat si královské křídlo je jako navštívit ďáblovo osidlo a dobrovolně tam zůstat. Takže mi zbývá dámské křídlo, kde mi chybí vyvinout jezdce, ale které políčko bude lepší? Mým plánem bylo otevřít d sloupec a být na něm lépe zavěšený než soupeř, cítil jsem šanci, že zde bude ten pravý průchod, na jehož konci čeká výhra. Nakonec jsem zahrál vývinový tah 9…Jc6 a myslím si, že černý stojí malinko lépe.
  Kolem nás se stále hrálo a jak už bývá u mě zvykem, tak se snažím zaznamenat i čas po desátém tahu. Tady se nám tedy naskytla příležitost po tazích 10. Jxc6 Sxc6. Já jsem měl ještě 76 minut a můj soupeř disponoval 68 minutami. Zjistil jsem takový fakt, že v podstatě ve všech partiích mám po deseti tazích časový rozptyl mezi 72 až 78 minut. Chtěl jsem čas využít pro svůj tým a nehodlal vzít rychlou remízu, víceméně jsem o ní ani neuvažoval i další partie mi tento záměr potvrdily.
  Dále jsme nenápadně pokročili do střední hry, hrálo se 11. Sf3 Vc8 12. d3 Dd7 13. Ja3 Vfd8 14. De2 dxc4 15. Dxc4 Sxf3 16. gxf3 Dd2 (soupeř mě hodně zarazil výběrem vzetí na poli f3, ale co se dalo s tím dělat, uvědomil jsem si, že vlastním d sloupec, ale nebude to tak jednoduché, navíc původní tah byl ještě lepší, neboť stačilo jen Dd3) 17. Kf2 Kf8 18. Vfd1 Dxe2+ 19. Kxe2 Ke8 20. Vxd8+ Vxd8 21. Vd1 Vxd1 22. Kxd1 Kd7 23. Sxf6 Sxf6, najednou je po partii. Soupeř dokázal postavit figury tak šikovně, že jsme je museli vyměňovat, protože případné uhnutí by mohlo jednoho z nás poslat do pasivity a tím si celou partii prohrát. Nedalo se nic dělat, ale živil jsem naději, že tato koncovka může být ještě zajímavá, schválně co budete soudit po diagramu číslo 2.
  Soupeř mi potutelně nabízel remízu, ale nemohl jsem jí vzít. Chtěl jsem bojovat za dvě věci. Hlavně pro tým, ale hodně mě štvalo i to, že bílý za celou partii neudělal nic, jenom čekal na vhodný okamžik výměny, postavil to za bílé tak, že jsem se tam nemohl moc dostat a za tohle by si chtěl nárokovat půl bodu? No tak to opravdu ani omylem, chtěl jsem ho porazit a navíc jsem měl s ním nevyřízený účet za to jeho b3. Bylo teprve okolo 11 hodin a mohl jsem nabídnout remízu, žádný stres a nechat to na jiných, ale jsem kapitán, tak se k tomu musím i postavit a sám jít příkladem. Vzpomněl si na derby s Orlem Opava, kde jsem podobnou koncovku se štěstím na čas vyhrál a chtěl jsem to opět oprášit. Hraje se ještě na obou křídlech, takže střelec je lepší než jezdec, pokud však zhodnotíme šance, tak mikro výhoda tady je, ale není to nic závratného, co by mě vyneslo do sedla.
  Čas je taky důležitý faktor a v tomto případě už mě soupeř porážel, jelikož jsem měl 49 minut a on 51 minut. Tady jsem si ještě myslel, že dostat se na 40. tah s dostatkem času nebude problém. Soupeř zahrál 24. Jb1 a hrálo se dál.
  Pokračovali jsme 24…g6 25. Jd2 h5 26. Je4 Se7 28. Kc2 Kc6 28. a4 a6 29. Jc3 f5
  30. Jd1 Sd6 (byl jsem hodně zoufalý, jelikož se v podstatě nic nezměnilo, jen mi mizel čas a pozice byla úplně rovná a lidsky jsem zatím nevnímal jedinou možnost, jak se dostat soupeři na kobylku, ale nechtěl jsem to zabalit, jelikož kdo uteče z boje jednou, tak bude utíkat pořád) 31. h3 e5 (nyní jsem už měl pouze 20 minut, kdežto soupeř v poklidném tempu 37 minut, nechtěl jsem prohrát na čas, věřil jsem sobě, že do té 40 to v pořádku dohrajeme)
  32. fxe5 Sxe5 33. Jf2 Sg3 34. Jd3 Sc7 35. Jf2 Kd6 36. Jd3 g5 (můj soupeř to hrál až příliš laxně, docela ho chápu, že se mu nechtělo a bral všechno za hotovou věc, mi se naskytla myšlenka volného pěšce na g sloupci, který může ještě pořádně bílému zatopit) 37. Je1 g4 38. fxg4 fxg4 39. hxg4 hxg4 (dosáhl jsem svého a věděl jsem, že stojím lépe, ale nebyl jsem si jistý, jestli dokážu tuhle pozici protlačit). Koukněme na diagram číslo 3, za koho byste chtěli hrát?
  Myslím si, že černý má rozhodující výhodu, která ho dokáže dostat k výhře, a stojím si za tím, že kdyby dostal tuto pozici Radek, tak by jí vyhrál, ale já prostě nebyl dost dobrý, abych to dokázal, a přitom jsem si na to tak věřil… Můj oponent si splnil dílčí cíl a zahrál 40. Kd3, chtěl jsem najít správné pokračování a spotřeboval nějaký ten čas a nakonec jsem zahrál 40…Ke5
  Soupeř zahrál ihned 41. Jg2 a asi mě chtěl shodit na čas, ale asi mu v té chvíli nedošlo, že jsme již oba prošli první kontrolou a oba dostaneme +30 minut. To se i opravdu stalo a našel jsem takový zvláštní tah, a to byl 41…Sd8
  Následovalo 42. Jf4 a5 (to byla úplná blbost, měl jsem hrát původní Sg4, zase jsem cítil, že jsem si výhru prošvihl) 43. Jg6+ Kf5 44. Jf4 g3 (zpátky v sedle, ale nejsem si jistý, jestli to dotáhnu, v této chvíli už jsem hrál pouze já a ještě Radek, abychom pomýšleli na remízu v zápase, tak jsme museli oba vyhrát, situace byla bezvýchodná…) 45. Jg2 Sc7 46. Je1 Sd8 47. Jg2 Kg4 (těžko se mi to hrálo, místy jsem si připadal jako klaun, který se snaží pobavit obecenstvo, ale i když do toho dává celé své srdce, tak stejně to neumí) 48. Ke2 Kh3
  49. Kf3 Sc7 (tohle už bylo jenom zoufalství, chytám se posledního stébla, že se mi záhadně podaří projít na dámské křídlo a vyhrát, navíc Radek právě zremizoval, takže už je tato partie taková k ničemu, jenže jsem do toho investoval 3 hodiny navíc, takže už to chci dohrát).
  Labutí píseň pokračovala 50. Je1 Se5 51. Jg2 Sc3 52. Jf4+ Kh2 53. Jg2 Se5 54. Je1 Kg1 55. Jg2 Kf1 56. e4 Kg1 = (zbývalo mi jenom 8 minut a už jsem neměl jediný plán, jak pozici vyhrát a ani bílý tam nic neměl, takže jsem nabídl remízu a čekal, soupeř po pár minutách svolil, ale byl jsem zklamaný, věděl jsem moc dobře, že jsem minul výhru, a to mi hodně hryzalo svědomí…) ½ : ½
  5. šachovnice: Standa Mlýnek (1662) vs. Jiří Strakoš (1753)
  Standa mi v této partii připomněl ženskou biatlonovou štafetu, která hájí české národní barvy. Když si výborným způsobem zajistím na prvních úsecích pozici, která mě může vynést hodně vysoko, tak najednou se zadrhnu a dále to nejde. Opět k ničemu svého soupeře nepustil, ba dokonce hned v zahájení stál překrásně, ale jako už několikrát to zase Standa nedotáhl, a to prostě hodně bolí.
  Tady si rozhodně Standa zaslouží uveřejnit začátek partie, jelikož za bílého srdce plesá.
  1. e4 d6 2. D4 Jf6 3. Sc4 e5 4. dxe5 Jxe4 5. Sxf7+ Kxf7 6. Dd5+ Ke8 7. Dxe5 d5 8. De2 c5
  Mizivé šance černého na bodování v partii, v podstatě pokud by si měl někdo vsadit, tak to nemělo cenu ani zlámané grešle, jenže šachy jsou nevyzpytatelná hra a o náhody tu není nouze. Proč jsme však my většinou těmi špatnými protagonisty, to mi zůstává opravdovou záhadou.
  Další část partie nelze přehrát pro nečitelný zápis, ale ve stručnosti se Standa stejně jako Mirek dopustil série pasivních tahů, které vedly ke ztrátě pěšce a vyrovnání pozice za černého. Po boji jsme všichni chytří, ale možná to chtělo prostě klasicky udělat rošádu a poté se pouštět do větších akcí. Z partiáře jsem maximálně vyčetl poznatek o tom, že Standa až příliš pozdě začal s vývinem zbylých figur, což ho taky stálo výhru.
  V konečné pozici to byla remíza, ale pokud by černý chtěl, tak mohl hrát dále. Tentokráte si nejsem jistý, zdali by Standa vydržel, i když je to solidní hráč, protože promarnění vlastní výhody ho značně znepokojilo a v posledních tazích to nebyl ten Standa, kterého znám. Velice bych si přál, aby Standa už tu partii za bílé dotáhl do vítězného konce, protože si to i zaslouží. Hraje velmi pěkné, svižné a ostré šachy, na které je radost koukat. Když to třeba srovnám s mými občas velice nudnými partiemi, u kterých by se i Diogenes mohl prospat ve svém sudu, tak mě to už hodně štve a velice rád bych Standovi pomohl, ale u té partie pak sedí stejně jako my všichni ostatní sám. Tak nevěš hlavu a v Krnově si smlsneš! ½ : ½
  6. šachovnice: Lukáš Pavlásek (1616) vs. Michaela Caletková (1721)
  Po delší době jsem si konečné mohla zahrát vážnou partii za družstva. No mateřská dovolená s dvěma dětmi moc možností hraní neumožňuje. Na partii jsem se těšila, ale to mě brzy přešlo a v den zápasu se mi vůbec nechtělo hrát. Měla jsem černé a tak nebylo co řešit, na všechno hraji …c6 s dalším …d5. Dneska to byl tedy Caro-Kann. Soupeř to nehrál moc ambiciózně, a tak jsem dostala lepší pozici, viz diagram číslo 1.
  Zde přišla od soupeře nabídka remízy, kterou jsem přijala. Ve skutečnosti ale stojím lépe po 14…b5 nebo 14…c5 s dalším …f6 a …e5.
  Míša se sama nabídla, že by si ráda zahrála. To mě mile potěšilo a vždycky jsem rád, když se dobrovolně někdo nabídne na kterékoliv utkání, protože se pak sestava tvoří o dost veseleji. Jestliže bych měl shrnout výkon naší dámy, kterou chrabře chránil král z první desky, tak odehrála pěknou partii, kde bílého k ničemu nepustila a je logické, že po tak dlouhé době se nelze divit tomu, že přijala remízu, byť v konečné pozici stála lépe. Tady jsme rozhodně zápas neztratili, a pokud bude Míša chtít, vždycky jí rád nasadím do utkání, jelikož pokud se k tomu ještě přidá chuť, tak si soupeři ukroutí hlavu, až jim tam začne sázet jeden povedený tah za druhým! ½ : ½
  7. šachovnice: Milan Kratochvíl (1746) vs. Lubomír Drtil (1713)
  Milan chytnul slinu a opětovně si pochutnal na svém soupeři. Naštěstí pro nejen mé zdraví si odpustil fázi, kdy by mi hrozil mat a sám vyšil krásnou pokrývku hlavy, do které mu soupeř uschoval svého krále jako památku na toto vítězství. Soupeř Milana se jmenoval, Drtil, ale naštěstí to na stole nedrtil a nechal si to na jindy, za což mu můžeme být vděční, jelikož dostat doma výprask v podobě 2:6, to bych už hodně těžko rozdýchával.
  Oba soupeři si zaslouží pochvalu v zahájení, jelikož se nejdříve rozhodli pro poklidný vývin figur, dále upevnění obranného valu kolem svého krále i souhru figur, aby to ve střední hře vypadalo k světu. Přikládám diagram číslo 1.
  Náš hráč je na tahu, a pokud bychom objektivně zhodnotili pozici, tak stojí bílý mírně lépe, ale výhodu nebude jednoduché uplatnit. Zajisté vývin střelce z pole c1 dává smysl nebo převedení střelce z pole c4, kde již pozbyl své účinnosti. Milan se rozhodl do toho vkročit pomalu a nikam nespěchat, jelikož času měl opravdu dost a přišlo solidní 12. Se2.
  Aniž bychom to čekali, tak Milan chytil soupeři věž dříve, než se stihl pořádně zamyslet a opřít do židle. Začalo to nenápadně 12…Jd7 13. Sf4 Vc8 14. Sa6 Jf6 15. Sxc8 Dxc8 Tato výhoda nemusí vždycky znamenat výhru, jelikož v určitých situacích jsou střelci velmi nebezpeční a můžou zkomplikovat cestu k výhře.
  A jak nám čas postupoval, tak i na naše barvy zase dolehlo to nepříjemné, že v partii stojí lépe, a tak je prostor pro nějakou chybku, abychom dovolili soupeři vyrovnat. Bohužel ani Milan tomuto prokletí neměl uniknout, naštěstí soupeř zvolil trochu odlišný plán, a to bylo jen a jen dobře. Podívejme se na diagram číslo 2.
  Přestože má bílý kvalitu navíc, tak nynější tah 22…Sh5 by byl z kategorie, vyrovnávám hru a i já můžu mít aktivitu. Najednou musí bílý vyklidit své pozice a být v roli pasivního, a to není příjemné. Nabízím variantu, která mě napadla, když jsem v tomto momentu obhlížel stoly a dospěl do rozuzlení této partie. 23. Vee1 f5 24. Jf3 Dd5 25. Kh1 Sd6 26. De3, přičemž nyní má černý svého černopolného střelce na vynikající diagonále. Určitě se hraje a šance jsou rovnocenné. Oponent Milana zahrál tah z kategorie slabých, jelikož 22…e5 dalo našim barvám ještě větší výhodu, než tomu bylo doposud.
  Partie už trvala jen 4 tahy, co se to najednou stalo? Inu náš hráč byl dostatečně trpělivý a černý si vybral opravdu Black out. Partie probíhala 23. De3 Sh5 24. De4+ Kh8 25. Ve3 a nyní hurá na diagram číslo 3!
  Bez debat stojí černý hůře, ale nyní nezvolil vůbec dobře a nadělil našemu hráči pozdní dárek k již uplynulým Vánocům. Zahrál pro nás skvostné 25… f5?? A tím si určil vlastní osud, jelikož Milan se zamyslel a poté svým posledním kejklem zavěsil v podobě 26. Dxe5+, my mohli zapsat cennou jedničku a Milan nám zase vytáhl trn z paty, i když to tentokráte celkově nestačilo. 1:0
  8. šachovnice: Erik Gruss vs. David Sobek (1087)
  Před začátkem zápasu jsem si vytipoval hráče, kteří k nám přijedou. Byl jsem přesvědčený, že toto jméno bude figurovat v seznamu, proto jsem chtěl obsadit osmou desku takovým hráčem, který dokáže danou partii odehrát dobře a připíše si i výhru, která měla v celkovém propočtu v zápase výrazně hýbat určitým směrem. David Sobek je na naše poměry nadějný mladičký šachista, který si konečně chtěl zahrát, takže jsem ho milerád nominoval. Z jeho výkonu už jsem takovou radost neměl a jako bych objevil zase toho starého Davida, který pojme každý zápas jako malou soutěž v rychlosti, kdo bude mít nakonec více času.
  Samotné zahájení (dámský gambit – odmítnutý) nebylo přesné ani od jednoho, náš David přesto vytěžil pěšce navíc i pohrozil matem. Zdálo se mi, že i dobře dokáže pracovat s časem a nyní se do toho ještě více opře a svého soupeře přetlačí. Erikův počáteční respekt opadl a začal tahat velmi přesně i vynalézavě. David se moc nesoustředil a stále si tahal to svoje, co ho zrovna popadlo nebo se mu líbilo. Mnohem více času trávil u našich nástěnek a četl si úryvky z novin. Nemůžu zasahovat do cizí partie, takže jsem jen nenápadně Davidovi naznačil, kde je jeho místo a hlavně to byla zlomová partie a nemohli jsme si dovolit prohrát, pokud chceme pomýšlet na body v zápase. Klubíčko nití se začalo rozplétat pro Rýmařov v následujícím diagramu číslo 1.
  V zásadě je nejvhodnější uhnout dámou na pole g6. David byl příliš vynalézavý a zvolil si smrtící tah 17…f5??, to bohužel nebylo to pravé ořechové a soupeř se naplno dostal do partie i měl reálnou výhodu. A jak už to tak bývá, když uděláme jednu chybu, tak vzápětí přidáme další. Erik správně zvolil 18. Sxf5 Df7?? 19. e6! De7 20. exd7+ Jxd7. Do zpěvu mi rozhodně nebylo, ale stále jsem doufal, že když to nebude výhra, tak se pokusíme o remízu.
  Jenže David stále spěchal a k ničemu to nevedlo, ba dokonce jeho soupeř si chytil další figuru, anebo ne? Podívejme se společně na diagram číslo 2.
  Erik byl natolik čestný, že v analýze po partii plně přiznal, že tah 26. Dxc5 neviděl. Přirozeně může vzít střelce, protože pokud dáma vezme jezdce, tak si bílý smlsne na černé věži na poli f8. Tohle oba hráči přehlédli, a to není dobře, ale hlavně náš David toto musí vidět a vyvarovat se takových tahů.
  Po výměně dam udělal Erik s naším hráčem krátký proces. Zbavil ho jedné z věží a následně získal další kvalitu i pěšce. Nakonec si chtěl pohodlně dojet pro další dámu, ale David mu to minimálně v tomto ohledu ulehčil a dostal se do matové sítě, která nakonec nepotřebovala další figuru k dispozici a všechno utnul 57. tah, kdy David vypnul hodiny, jelikož dostal mat věží na poslední řadě. 1:0
  Davidův výkon mě hodně zklamal a nemile překvapil. Vůbec jsem nebyl spokojený s tím, jaký zvolil přístup a svého soupeře vyloženě podcenil. Pořád je ještě hodně mladý a je na nás trenérech, abychom mu vštípili do hlavy disciplínu a pořádek. Jestliže máme talent, tak bychom ho měli rozvíjet a ne jím plýtvat. Na druhou stranu ani samotný talent nám nemůže vyhrát partii, protože jsou k tomu potřeba vědomosti a já věřím, že si David prošel nepříliš líbivou lekcí, která mu něco pozitivního do budoucna předala.
  Celkově jsme tedy prohráli 3:5, a to není ideální vstup do nového hracího roku. Domácí bilance je naprosto tristní, když uvážíme, že jsme hráli taky 3 zápasy a vydolovali jsme jenom 1 bod s Kravařemi. Taky domácí skoré 8:16 je otřesné a musíme s tím okamžitě něco dělat. Nepomůže nám jenom poplácání po ramenou, že to nějak půjde, nemůžeme si dovolit takto ztrácet body doma. Šachy nás baví, což je prima, ale určitě nechodíme nedělní utkání jenom odsedět, myslím si, že toto mužstvo má potenciál a rozhodně na víc, než jsme schopni předvádět. Pokud to sečteme, tak se 2. až 5. deska vůbec nepředvedly v dobrém světle. Celkový zisk 1 bodu je hrozně málo a nelze se spoléhat, že Radek přinese bod, osmá deska taky a nějak se to uklohní. Kámen úrazu spočívá zde, a pokud nebudeme schopni proměnit naše šance, tak budeme tabulkou pouze klesat, což určitě nikdo z nás nechce.
  Příští zápas hrajeme venku, nastoupíme proti Krnovu "B" a nic jiného než výhra se nepřipouští. Sám za sebe vím, že ještě musím u svého výkonu přidat, aby to odpovídalo určité úrovni, a hlavně doufám, že se přestaneme bát a nebudeme brát remízy a zkusíme to dohrát až do koncovky, jelikož i soupeř se může zmýlit, protože je taky jenom člověk. Máme toho hodně před sebou, tak vzhůru do práce, jelikož bez ní ty koláče doopravdy nebudou. Vám vážení čtenáři děkuji, že jste dočetli až sem a doufám, že se Vám 2 díly kejklí líbily. Mějte se hezky a zase brzy napočtenou, Váš Martin.