text: Vložil ichi, Ne, 2012-07-08 18:23 | Ninja už: 4608 dní, Příspěvků: 1942 | Autor je: Moderátor, Editor fóra
  NÁBOR DO KONOHAGAKURE UZAVŘEN. ZKUSTE JINOU VESNICI.
  Akeno Uchiha - ichi
  Chinatsu Uchiha - ichi
  230 bodů | Profil | Celý obrázek
  14 let | 160 cm | 51 kg | AB
  - Policista na částečný úvazek
  235 bodů | Profil | Celý obrázek
  14 let | 155 cm | 42 kg | A
  C-rank: 31
  220 bodů | Profil | Celý obrázek
  Lei Takuki
  Lei Takuki (Stranx)
  15 let | 145 cm | 35 kg | AB
  Čestný občan Pandárie
  300 bodů | Profil | Celý obrázek
  247 bodů | Profil | Celý obrázek
  24 let | 153 cm | 56 kg | AB
  65 bodů | Profil | Celý obrázek
  327 bodů | Profil | Celý obrázek
  Rina Baraen
  Rina Baraen (Rina)
  14 let | 154,7 cm | 54 kg | A
  52 bodů | Profil | Celý obrázek
  16. 11. 2019 - Protříděno, nábor zavřen.
  Vložil Ero Michi, Čt, 2019-09-05 12:55 | Ninja už: 4173 dní, Příspěvků: 641 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Pěstitel rýže
  "To nevím," přiznala Hanako zkroušeně.
  "Starosta se chová zvláštně. Odstěhoval všechny obyvatele pryč, aby jim mohl zvelebit domy. Copak tu nežijí žádní řemeslníci? Ke všemu byl vážně nervózní a vyděšený, když se objevil ten muž, co je mrtvý. Chová se, jako by něco vážného skrýval," shrnula své poznatky. Někdy pomáhalo, pokud si to všechno řekla takhle nahlas. Znělo to pak jinak, než když nad tím přemítala pouze v hlavě.
  "Možná má s někým nevyřízené účty a chce se takhle pomstít. Mohlo by jít třeba o rivalitu mezi vesnicemi. Nebo staré křivdy. Také by mu ale mohl někdo vyhrožovat a k tomuhle celému ho nutit. Nebo s někým mohl uzavřít výhodný obchod," vyjmenovala všechny možnosti, které podle ní přicházely v úvahu. Alespoň pokud šlo o Starostu.
  "Popravdě, Nozomi-sensei..." špitla po krátké odmlce a špičkou boty zaryla v hlíně na zemi. "Více mě znepokojuje ta dívka, se kterou je teď Ren."
  Vložil Noemyska, St, 2019-09-04 07:06 | Ninja už: 2492 dní, Příspěvků: 628 | Autor je: Prodavač v květinářství Yamanaka
  Jeho další myšlenka byla vcelku rychle vyvrácena, ale uznána, takže i za to byl rád. Co mu dělalo už trochu starosti, byla Naoko, která ještě pár hodin nemohla nic dělat. Dokázal si představit, že to pro ni může být utrpení, ale vydržet to musela. Chtěl jí něco říct, ale strnul, když si všiml, co dívka udělala. Jen chvíli zíral na její ne-obličej, načež se omluvil, že se musí jít projít a na čerstvý vzduch. To ten její ne-obličej, jako z nějakého hororu. Až bude mít Naoko zpátky svoji kočičí masku, bude dlouho přemýšlet a představovat si, jak sundává masku a pod ní ten divný výraz.
  Vložil stan.com, Po, 2019-09-02 19:52 | Ninja už: 1993 dní, Příspěvků: 578 | Autor je: Utírač Udonova nosu
  Tábor mediků
  Prohlášení, že bude ještě pár hodin nepoužitelná se nesetkalo, podle jejího výrazu, s pozitivní reakcí, ale odporovat Naoko nemohla. Byla neopatrná a doplatila na to. Nedokázala pochopit, že ji tohle nenapadlo. Otrávený déšť byl celkem logickou odpovědí a přesto jí nenapadl včas. Zůstala ležet v posteli, ale nehodlala nechat ležet absenci masky. Proto složila několik pečetí a přímo před očima přihlížejících se jí na obličeji zničeho kůže natáhla a vyhladila veškeré její rysy. Přetáhla se dokomce i přes její oční důlky a vytvořila osobu bez tváře. Bylo to celkem očividné genjutsu, ale zabránilo jim to zírat na její obličej, který nekryla druhá maska. Neměla to ráda.
  Sensei týmu 3
  Shikamuro čekal v provizorním táboře a na na ohni byl postavený kotlík, ze kterého se linula vůně polévky. Provizorní přístřešek před deštěm fungoval dokonale a byla tam i suchá místa, kam si sednout. Jen co trojice dorazila, naplnil naběračkou čtyři misky a tři z nich rozdal geninům.
  "Hezká práce, zasloužíte si něco na zahřátí," pronesl s úsměvem a mrkl na Juunu.
  "Teď máme alespoň trochu času se představit. Já se jmenuji Shikamuro Nara a jsem váš nový sensei. S trochou štěstí se mi časem povede předat vám dostatek zkušeností, aby jste se stali dobrými shinobi," pousmál se a pokrčil rameny, aby dal na jevo, že to není úplně jisté. Černovlásek natáhl ruku a mechanická beruška z Juunina ramene mu přilétla do otevřené dlaně. Muž základní pečetí zrušil techniku a schoval si stroječek do kapsy.
  "Další na řadě je Juuna, protože v tomhle týmu slouží déle než já," vyzval dívku a pustil se do své polévky.
  Vložil ʭSasuke Uchihaʭ, Ne, 2019-08-25 22:47 | Ninja už: 2831 dní, Příspěvků: 666 | Autor je: Recepční v lázních
  Jeho týmová kolegyně ho celkem překvapila, když se objevila a opravdu zaútočila. Měl díky tomu dost času dostat toho kluka stranou.
  Vypadalo to, že je úplně vyřízený a Yasuo neovládal žádné zdravotnické jutsu, kterým by ho mohl vrátit do chodu.
  Vykoukl zpět na bojiště a zjišťoval, jaká je situace. Pokud zaútočí oba naráz, než jim zase zmizí, mohlo by to zabrat.
  Připravil se, počkal, jaká bude její reakce na justu druhé Uchihy a pokud znal polohu, kam se po útoku přemístila, za moment vyrazil. Rozběhl se na sensei, z dálky zhruba dvou mětrů po ní vrhl hned tři shurikeny, každý na jedno rameno a poslední na úrovni kolen. Pak složil několik pečetí.
  Vložil Stranx, Ne, 2019-08-25 21:24 | Ninja už: 4120 dní, Příspěvků: 496 | Autor je: Prostý občan
  Obě ženy se pustily do vysvětlování situace. Leiina nálada se ihned proměnila do smuteční.
  "Aha.." hlesla dívka "..chápu.." zadržovala slzy co mohla, ale stejně se jich pár po tvářích neslo dolů. Lei rychle ponořila svůj obličej do širokého rukávu a slzy setřela. Ten rok co byla pryč ji určitě více zocelil a dokázala s takovými emocemi lépe pracovat. Nahodila teď výraz, který by měl nejvíce připomínat její vůli ohně a uklonila se směrem k nové Hokage.
  "Já jsem Lei Takuki, chounin z Listové a opět se hlásím do služby." řekla odhodlaně ale přesto furt myslela na to, co se tady za její nepřítomnosti dělo za hrůzy, když to i Hokage odnesl životem. Přišla si teď trochu provinile protože tu nebyla když by ji třeba její vesnice mohla potřebovat.
  Vložil ichi, Ne, 2019-08-25 14:18 | Ninja už: 4608 dní, Příspěvků: 1942 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Jadenovo osobné Icha icha
  Mise týmu 5: Otrava v Nakanojo
  "Nenapadá mě jediný důvod, proč by někdo město kupoval. Není ničím významné," oponoval Ryuunosuke. "Nápad je to zajímavý a je to celkem běžná praktika ve spoustě provincií Země země, ale to by tohle město muselo za něco stát," pokrčil rameny.
  "To je fakt," podepřel si bradu mladý vědec. "Jediný suprový na týhle vesnici jsou pěkný holky."
  "Takiyo," obrátil oči v sloup rudovlasý.
  Suzume, která společně s léčitelem hledala v reakci na Takiyovu poznámku něco na nebi, vylovila z kabely mapu a rozložila ji před sebou. "Ten štít odděluje vesnici od tohohle zálivu," kroužila prstem po papíře. "Měli bychom ho prozkoumat. Třeba najdeme něco, co by nám pomohlo," rozhodla. "Za jak dlouho bude Naoko zase v pohodě?" obrátila se k Takiyovi.
  "Ještě pár hodin."
  "Výborně," zazubila se. "V noci toho zjistíme víc."
  Jedenáctá hokage
  Yuhi Shinzare
  Pobočnice hokage
  "To je Takuki Lei," hlesla Yuhi. I ona si uvědomovala, že ta dívka odešla, ještě když vesnici velel Daichi. "Totiž, Lei-chan," nervózně dívku oslovila. "Daichi-sama tu není."
  Hiroko se velmi rychle chytila. Když po Daichim přebrala úřad, mezi všemi papíry pročítala i složky všech ninjů, kteří kdy prošli službou. Tohle jméno tam bylo taky. "Desátý je po smrti," rozhodla se nechodit okolo horké kaše. "Před pár měsíci Země ohně zaútočila na Zemi vody. Daichi dobyl zpátky poloostrov Minamizuki, ale Ichimitsu ho při tom zabila."
  Yuhi smutně přikývla. "Je to tak. Nová hokage je tady Hiroko-sama," pokynula rukou k ženě s šátkem na hlavě a prachovkou v ruce.
  Mise týmu 2: Smrt na stavbě
  "Divný?" naklonila hlavu do strany Nozomi, až se její dlouhý culík zakýval. "Definuj divný."
  Hanačina poznámka ji také zaujala. "Proč by je někdo chtěl děsit?"
  "Protože," hlesla a nevzhlédla ani po jeho otázce. "Protože se stala jednou z těch, kterým zpívám," hlesla a stiskla ruce v pěst. Stála tam jen chvilinku. Pak se prostě rozeběhla pryč.
  Pokračovala skrze vesnici až za její okraj, dokud nedoběhla k malé chaloupce. Ta se nacházela na opačné straně co hřbitov a prakticky do pozemků Izumizaki už nezasahovala. Natsuki zmizela vevnitř.
  Celý domek byl malý a měl jen jednu místnost a koupelnu. V místnosti byl rozkládací gauč a kuchyňka. Chyběla však jakákoliv výzdoba. Vedle linky byly ještě menší dveře. Možná vedly do spíže.
  Vložil Kyell, So, 2019-08-24 13:07 | Ninja už: 4102 dní, Příspěvků: 1358 | Autor je: Adept na chuuninskou zkoušku
  Ito Uchiha
  Vypadalo to tak nadějně! Jenomže těsně před tím, než se Ito dostal k sensei, ukázal, že je opravdu celkem schopný. Než k němu doletěl, stihnul se vymanit ze spoutání a hbitě Ita odkopl přes okraj plošiny do vody. Kop nebyl tak silný, jak by mohl být, ale stejně Itovi málem vyrazil dech. Než zmizel pod hladinou, stačil se ještě rychle nadechnout. Ve vodě mu z levé ruky vypadl boxer, takže se musel rychle několika tempy dostat hlouběji, aby mu jeho milovaná zbraň nezmizela na dně jezera. Jakmile dosáhl na svůj boxer, oba rychle schoval do kapsy na zadku a začal chvátat k hladině, protože mu sakra rychle začínal docházet kyslík. Vynořil se kousek od plošiny, div nevyskočil z vody jak rychle spěchal k hladině. Zalapal po dechu a musel se několikrát pořádně nadechnout než začal vnímat svět okolo. Holky už se škrábaly na plošinu. Zamával Nanami na znamení, že je v pohodě a pomalu připlul k plošině.
  "Asi už nemá cenu se na tom krámu zdržovat, takže asi plujeme za senseiem, ne?"
  Pohodil hlavou a aniž by se snažil dostat se na plošinu, pomaloučku začal plavat směrem k táboráku, kde se nacházel sensei.
  Vložil Noemyska, Út, 2019-08-20 15:22 | Ninja už: 2492 dní, Příspěvků: 628 | Autor je: Prodavač v květinářství Yamanaka
  Částečně očekával další ignorování, ale evidentně řekl něco, co pomaličku každého šokovalo. Jelikož Miki nebyl ještě zkažen různými manipulacemi mezi lidmi, zaměřil se na prostou přírodu a jaké ovoce mu přinesla. Narovnal se trochu v zádech a nadmul se pýchou. Pěkně zaskóroval, dokonce i Naoko vypadala, že udělal na ni malý dojem, ale dojem.
  "Není možné, že by někdo chtěl tuhle vesnici , jak to říct, koupit? Něco takového? To by dávalo smysl, že by chtěl nejdříve škodit, a až by vesnice byla více méně na mizině, dotyčný by přišel jako spasitel." zkusil ještě jednu věc, která mu vrtala hlavou, nadhodit. Pro něj to dávalo zcela smysl, proč by jinak někdo chtěl takhle škodit.
  Vložil Stranx, Po, 2019-08-19 20:01 | Ninja už: 4120 dní, Příspěvků: 496 | Autor je: Prostý občan
  Leiin pohled skončil na Yuhi, kterou dobře znala z jejich předchozích návštěv těchto kancelářích.
  "Dobrý den! Omluvám se, že jsme sem takhle vpadli!" pozdravila hbitě dívka a lehce se při omlouvání uklonila. Druhou ženu, která tam doteď pobíhala s prachovkou však nepoznávala. Trochu ji zarazilo, že ona poznala pandího dědečka.
  "Je tu někde Hokage-sama? Musím se mu omluvit! Určitě mám průser!" rozhlížela se holka v pandím po místnosti, jestli neuvidí někde s prachovkou i Naru.
  Paku si pomalu začínal uvědomovat, že Lei o Daichiho osudu vlastně neinformoval. Lei v tu dobu byla zrovna na válečné frontě a nebylo jak ji dát vědět takovou choulostivou záležitost. Paku se tak jen zamračil a vysvětlování nechal na ženách.
  Vložil ichi, Po, 2019-08-19 19:17 | Ninja už: 4608 dní, Příspěvků: 1942 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Jadenovo osobné Icha icha
  V kanceláři byly obě ženy. Dnes neměl přijít žádný genin a hokage si vyhradila volno proto, aby… mohly obě uklidit. Yuhi přerovnávala skládala knihy do již vytřených polic a po očku skepticky pokukovala po Hiroko. Ta měla vlasy svázané šátkem a máchala přes knihovnu prachovkou. I když jí nabízela, že někoho najmou, černovláska jí oponovala, že lidí je málo a jí se aspoň pročistí hlava. A proto teď nejvýše postavená osoba ve vesnici utírala prach.
  Když se ozvalo pufnutí, obě ženy málem trefilo. Hiroko i Yuhi se otočily a sborově sjely rukama ke svým pouzdrům na kunaie.
  První se vzpamatovala hokage. "Paku-san!" poznala medvídka. "Co tu děláte a kdo je ta slečna?"
  "Lei-chan!" vyhrkla překvapeně Yuhi.
  Vložil Ero Michi, So, 2019-08-17 09:13 | Ninja už: 4173 dní, Příspěvků: 641 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Pěstitel rýže
  Nara Nanami
  V okamžik, kdy sensei její stín přetlačil a polapil ji do svého vězení, celé její tělo ztuhlo. Zůstala tak nehnutě stát se složenou pečetí, která se změnila stejně jako ta Shikamurova. Narozdíl od něj se však u Nanami nic nestalo. Jen tam stála jako přikovaná a pohledem sledovala dění na plošině. Dokud se její nohy samy mimo její vůli neodrazily a dívka neskončila pod hladinou vody. Překvapeně mrkla, když se ocitla ve vodě, ale okamžitě pocítila uvolnění celého těla. Proto hbitě udělala několik temp a vynořila se nad hladinu, kde si pořádně odkašlala. Její oči ihned poté vyhledaly Ita s Junnou na plošině, ale zahlédla jen to, jak sebou Ito plácl do vody a sensei se rozplynul v obláčku kouře.
  "Asi máme po tréninku," hlesla sama pro sebe a zeširoka se usmála na Junnu, která se přes okraj plošiny nahnula, aby jí pomohla nahoru.
  "Díky," vydechla, když udělala pár temp k plošině a vyškrábala se nahoru. "Jsi v pořádku?"
  Jakmile se postavila, rozhlédla se po Itovi.
  "Ito? Žiješ?" zavolala přes zbytek plošiny.
  Hanako překvapeně pohlédla na Akane a doširoka rozevřenýma očima na ni zůstala tiše hledět. Co řekla? Tím myslela zmínku o holičkách obcházející hřbitovy?
  "Táta mi rád vyprávěl příběhy o různých youkai. Zvykla jsem si na ně," pokrčila nesměle rameny a zčervenala v lících. Při otázce Nozomi-sensei sl a odpovědi Akane se však zamyslela.
  "Myslím... Myslím, že se tu někdo snaží dělníky vyděsit tak, aby přestali s prací," hlesla nakonec. V duchu si přitom pomyslela, že to příliš objevené sdělení ale nebylo. Nad otázkou, kdy se k nim připojí Ren, opět jen pokrčila rameny.
  "Odešel s tou malou dívkou. Připadá mi, že v ní vidí zdroj užitečných informací. Pokud ji přímo nepodezírá," odpověděla. Všechno to však byly čistě jen její dohady. O Renovi věděla jen to, že je dost zvláštní, takže možné bylo naprosto vše.
  Vložil Davien, Pá, 2019-08-16 15:25 | Ninja už: 4117 dní, Příspěvků: 1410 | Autor je: Prostý občan
  Akinobu poodstoupil a zaujal obranný postoj, čímž dívku vyzýval k útoku.
  "Ano. Pokřivené vnímání spravedlnosti, jak tu někdo před rokem prohlásil, už ani nevím kdo..." Odpověděl nevzrušeně.
  "Jak jsem pochopil, braní spravedlnosti do vlastních rukou bylo tady v Kasugawě běžné. Šílenci se odkazují na všelijaké mýty a báje aby ospravedlnili své činy. Lidé vždy oceňovali tento druh odvahy. Vzepřít se systému a pravidlům. Na jednu stranu vytáhnou holčičku z hořícího domu a na stranu druhou ta samá holčička najde v parku oběšeného policistu..."
  Kumaru čekal hned v první ulici kam Takuya od hřbitova zamířil. Opíral se o stěnu jedné z budov a znuděně se škrábal ve vousech.
  Nebylo podstatné, že si odskočil na dvě pivka. A sele. Svému studentovi přece věřil! Stačilo jen sledovat neškodnou holku a nezpůsobit u toho katastrofu. Také by na něj určitě nezapomněl, jak mu důrazně naznačil ten malej plyšovej skrček Utari, když ho našel a vyrušil u večeře.
  Dost mu toho i řekl. O sirotčinci prodávajícím děti na výzkumy Namičině nadaci. O sebevraždě ředitelky a číslech, která někdo vyznačil.
  "Prostě ji dohnalo svědomí, tak ta čísla vyznačila..." Navrhl Utarimu v hospodě nejlogičtější vysvětlení.
  "Nebo tam byla Bestie před námi. Donutila tu ženštinu se zabít a vyznačila ta čísla, aby nás navedla k Tamičině nadaci a k těm srajdám v sirotčinci." Oponoval mu zase medvídek.
  Utariho teorie sice nebyla vzhledem k okolnostem úplně nereálná, ale ta jeho mu přišla mnohem pravděpodobnější a proto se jí hodlal držet.
  Kumaru si povzdechl a po dlouhé době měl chuť si zapálit.
  Všechny ty teorie musel teď nějak narvat do Takuyovy hlavy, ale třeba chlapec přijde s nějakým dalším dílkem skládačky, který je posune zase o něco blíže pravdě.
  Ninja zvedl hlavu. Mladík akorát přicházel, celý červený.
  Zvedl ruku na pozdrav.
  "Hmmm...jak to šlo? A proč jsi sakra tak červenej?"
  Vložil stan.com, Čt, 2019-08-15 08:19 | Ninja už: 1993 dní, Příspěvků: 578 | Autor je: Utírač Udonova nosu
  Tábor mediků poblíž Nakanojo
  Dívka hleděla na Mikiho a mohlo se zdát, že se usmála, protože se jí koutky pod maskou lehce pohnuli. Konečně její kolega za něco stál.
  "Když něčemu nerozumíš, zeptej se, kde jsou ty peníze," prohlásila dívka a vstala z lůžka. To byla otázka, kterou ji kdysi naučila Hoshi, její první sensei. Podobnými radami se dívka řídila celý život a byla jí vděčná.
  "Někdo by si měl proklepnout dodavatele vody. Taky musíme zjistit co dávají Nakanojané výměnou za vodu," prohlásila, když se konečně chopila iniciativy. Pohlédla na Suzume a čekala na rozkazy. Bylo jí stále trochu špatně, ale zažila už horší stavy.
  Vložil Jaden, St, 2019-08-14 23:33 | Ninja už: 4388 dní, Příspěvků: 3230 | Autor je: Editor všeho, Moderátor, Ichiny trojky
  Kasugawa, hřbitov
  Rin se na něho rozkřičela stejně jako předtím on na ni a vůbec nic mu nevysvětlila. Pro něj to vlastně znělo jako by furt mlela pořád to samé dokola.
  "Tsch!" odfrkl si, když dívka domluvila a dala se na odchod.
  Nechápal, co se to tu děje, o čem dívka mluvila, ale cítil, že je tu něco špatně.
  Běžný lidi? Město hříchu? To si tu všichni fakt mysleli že tu ten maník co se s ním střetli na střeše zabíjí po právu nebo co?! Tak co to pak dělalo z těch policajtů co zabil!?
  Černovlásek ještě notnou chvílí jen tak stál a civěl zamračeně do země, než se sebral, zvedl svou čelenku z hrobu kam odletěla a uvázal si ji zpátky okolo čela. S rukama v kapsách se pak vydal hledat Kumara. Netušil sice moc co by mu měl nahlásit, ale on už bude vědět, co dál.
  Vložil ichi, Ne, 2019-08-11 13:09 | Ninja už: 4608 dní, Příspěvků: 1942 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Jadenovo osobné Icha icha
  Dívka obratně zachytila boken a na kus dřeva se zašklebila. Nebylo jí příjemné, že tu s tím člověkem měla být sama. Byla by raději, kdyby s ní Utari zůstal, ale chápala, že by si připadal nevhodně.
  Akinobu přislíbil, že se bude chovat slušně a zakázal jí jakékoliv jiné triky než ty, co uměla s mečem. Dívka kývla.
  Sledujíc přibližujícího se šermíře vyblokovala oba seky a dalším blokem chtěla poslat stranou i bodnutí, jenže šlo pouze náznak a kapitán ji trefil do stehna. Onigiri sykla a ustoupila. Kdyby to byl skutečný souboj, byla by do pár vteřin mrtvá na vykrvácení z tepny. Taková hloupá chyba. Jenže kunoichi z něj byla strašně nervózní. Musela se více soustředit na jeho oči a řeč těla.
  Problém byl, že muž chtěl při tréninku mluvit. A ona měla pocit, že za cokoliv, co by mu mohla říct, ji seseká na jednu hromadu. "Když hořelo, Bestie zachraňovala lidi z domů."
  Suzume se zamračila a promnula si bradu mezi prsty. "Proč by tohle někdo dělal? Nakanojo není tak moc významný město. Země vody je odsud dost daleko a Země horkých pramenů by jí k ničemu nebyla," přemýšlela o sousedech.
  Jasno do jejích myšlenek vnesl až Miki. Zrzka se na něj překvapeně obrátila, chvilku na něj civěla a nakonec se plácla do čela. "To by vysvětlovalo, proč na tom kopci není nic jinýho kromě jedu!" vyhrkla. Tak moc se zaměřila na lidské neshody, že ji ani nenapadla obyčejná příroda. "Proč je ale vesnice nezasažená?"
  "Protože ten kopec drží mraky. Je součástí dost vysokého štítu. V Nakanojo málokdy prší. Proč nás to nenapadlo," ozvalo se za nimi. Ryuunosuke se vrátil a mnul si kořen nosu. Připadal si jako idiot.
  "To je pravda! Mraky ke kopci přichází ze severovýchodu od moře!" přidal se mladík.
  Konohagakure, cvičiště
  Umeko zamrkala, když od ní Yasuo uskočil a místo přímého útoku se pokusil zmizet. Udělal však zásadní chybu. Kunai s výbušným lístkem vytáhl dříve, než se objevil kouř, a bystré oči kunoichi si ho všimly. Dívka proto uskočila a hodila po kunai vlastní jehlici, která roztekla hořící lístek a s ním i pečeť na něm nakreslenou.
  Ráda by se vrhla za chlapcem, kdyby věděla, kam zmizel. Pokusy o zjištění, kudy se Yasuo vydal, přerušila ohnivá koule, řítící se přímo na hnědovlásku. Umeko se bojovně ušklíbla a několika přemety vzad. Teprve když se zastavila, teatrálně si oprášila oblečení a upřela pohled směrem, odkud dívka zaútočila. Zatím se jí minimálně Uchihové líbili. 'Pomáhají si utéct. Uvědomují si svou situaci,' cuknul jí koutek v úsměvu.
  Vložil Mitora, So, 2019-08-10 22:27 | Ninja už: 2736 dní, Příspěvků: 736 | Autor je: Tsunadin fackovací panák
  Dobu, kterou dostali se pokusila využít naplno. Ne, že by se jí to moc zadařilo, ale přesto šla do dalšího kola tréninku o něco méně hotová než, když jí ohnivec odhodil. Její reakce byla ovšem trošku pomalejší.
  Rozhodla se vyčkat, co mají v plánu její týmoví kolegové, aby jim nevběhla přímo do čáry útoku. Vyhlížela s připravenými shurikeny v ruce počínání senseie na útoky ostatních a podle toho se zařídila. Pokud vše odrazil, zamířila na každou z jeho končetin, aby ho alespoň chvilku zaměstnala, než někdo přijde s lepším plánem, pokud se vyhnul, pokoušela se jej zbraněmi pronásledovat. Nepřibližovala se zbytečně moc do blízkosti žáru, který se od Homury šířil a byla připravena kdokoliv odskočit pryč.
  Vložil Stranx, St, 2019-07-31 00:34 | Ninja už: 4120 dní, Příspěvků: 496 | Autor je: Prostý občan
  Konoha -) Pandí svět -) Konoha, kancelář Hokage
  Poté co Lei ztratila svého senseie Kouheie a blízkého kamaráda/rivala Ranmara na misi plné emočních a krvavých zvratů, se dívka nedokázala navrátit k normálnímu životu ve vesnici. Proto pro ní bylo objevení se staršího pandy Pakua u její postele v nočních hodinách docela vysvobozením. Rozhodně bylo dobré, že Paku nebyl pandí úchyl. Paku přišel s prosbou o pomoc a Lei ani na vteřinu neváhala a vypařila se ze své vesnice a pracovních povinností bez mrknutí oka. Vypadalo to, že Pandí hory se znovu zapletly do sporu s Prasečí bažinou..
  Nějakou dobu tu už trčím a nic pořádného se neděje. Začínám si myslet, že pandy jsou líné i ve válce. Stýská se mi po vesnici a je těžké pro mě opustit svoje pokoje. Ani jídlo mě nijak netěší. Myšlenky na minulost jsou něco hrozného.
  Několik dalších dní sem proležela. Paku vyhrožuje že na mě pošle dědečka Maa, ale já vím, že odjel k hranicím. Zkusila jsem jít ven. Vesnice je hodně chmurná. Takovou ji neznám. Válka?
  Mao se vrátil. Vytáhl mě z postele bambusovou holí. Účastnila jsem se válečné porady. Jednání válce nejspíš nezabrání. Prasata si prý nárokují naší půdu i když ji v životě nevlastnili. Opravdu to vypadá na konflikt.
  Poslední dny dochází ke střetům na hranicích. Prasata otálejí s rozsáhlejším útokem. Čekají na něco? Co se týká mě, začala jsem meditovat v bambusovém lese. Prý bych mohla ovládnout nějaké pandí techniky když se budu meditaci věnovat.
  Moje první akce v tomto konfliktu. Společně s Ling Lingem a dalším pandou Borim jsme přepadli dodávku zásob. Paralyzovala jsem pár čuníků a zásoby jsme ukradli.
  Den 98.
  Konflikty kolem hranic stále stupňovali. Byla jsem teď často zapojována do různých akcí a ve volných chvílích meditovala a učila se více splynout s přírodou.
  Den 125.
  Tento den byl šílený. Prasata postoupila přes naší první hraniční obranu a ukázalo se, že mají na své straně také člověka. Chlap jako hora by byl slabý popis. Týpek musí mít tak 200kg. Vedl jejich útok a s pandími bojovníky si dobře věděl rady. Prasat je mnohem víc než nás, ale jejich bojové schopnosti nejsou na takové úrovni. Nicméně tenhle obr je zdatnější než průměrné pandy. Je to také ninja. Důležité bude ho zastavit. Myslím, že by to Mao a i některé starší pandy zvládli ale na poradě jsem jim dnes řekla, že se o to postarám.
  Den 149.
  Přichází zima a boje trochu ustálili. Pro prasata je těžké překonávat přírodní obranu našich hor zavalených sněhem. Mao mě začíná více trénovat.
  Tréningy s Maem mi dali hodně ale ubývali stejně rychle, jako přibývalo slunečných dnů. Dnes jsem byla zpět v pořádné akci. Odnesla jsem to pořádnou tržnou ranou na rameni. Trocha nepozornosti a i to prase tě dokáže trefit.
  Den 235.
  Den D. Dle Maa nám zastavení prasečího ninjy zajistí celkové vítězství. Sama ho asi nezvládnu takže mi Ling Ling a Bori budou opět krýt záda. Dáme se do příprav a poté se vydáme na cestu.
  Den 238.
  Chtěla bych se vrátit o pár dní zpět.. Můj plán přinesl Borimu zajetí a mě stál malíček na levé noze. Prasečí šiškové miny. Celá hranice je jimi zamořená. Ling mě ošetřil a dal mi nějaké byliny proti bolesti. Menší vada na kráse, ale mnohem horší byla situace Boriho. Dnes přespáváme pod jedním převisem a blízko táboru prasat. Posily nikde. Ling se chce vrátit. Já Boriho zachráním.
  Den 241.
  Podařilo se nám vylákat ninju na odlehlé místo za pomoci vábničky na divočáky. Ukázalo se, že je sice velký ale také úplně blbý. Prostě jasný adept na ninjopiga. Bitva trvala několik minut. Bylo dost těžké ho porazit ale nakonec se nám to s Lingovými svaly a mojí rychlostí podařilo. Znehybněli jsme ho a Lingovi sem dala za úkol ho hlídat. Šla jsem pro Boriho. Většina prasat hledala svého ninju a tak průnik do jejich tábora byl hračkou. Pandu jsem po chvíli našla a dala se s ní na útěk.
  Den 286.
  Po našem úlovku prasečího ninjy se okamžitě válka začala vyvíjet v náš prospěch. Netrvalo dlouho a dostali jsme se zpět na naše původní hranice.
  Den 303.
  Mao odjel vyjednávat o míru a nastolení starých pořádků. Cítím, že bych se zase měla vrátit zpět mezi své lidi. Jak mě asi přijmou když jsem zmizela bez upozornění a zanechala za sebou pouze zprávu ve které stálo prostě jen "Pandárie".
  "Věř mi holka." prohlásil pandí dědeček Paku a chytil Lei za nohu protože to byla tak akorát dosažitelná výška pro jeho ruku. Dívka mu na oplátku jen pokynula, nervózně polkla a naposledy se rozhlídla po Pandích horách.
  Lei a Paku se objevili přímo v kanceláři Hokage.
  "Tak to se Vám povedlo dědo.." špitla dívka vyčítavě směrem k pandě a rozhlížela se, jestli jsou v místnosti sami.
  Vložil ʭSasuke Uchihaʭ, Út, 2019-07-30 18:57 | Ninja už: 2831 dní, Příspěvků: 666 | Autor je: Recepční v lázních
  Na Kaitovu iniciativu se rozhodla zareagovat dalším útokem. Nevyužít toho by byla škoda. Vytáhla jeden z kunaiů s navázaným, ostrým vlascem a hodila ho tak, aby proletěl senseiovi kolem levého ramene a zabodl se za ním do stromu. Na druhém konci vlasce, který si nechala u sebe byl však druhý kunai a ten měl přijít na řadu v zápětí, kdy se rozběhla kolem senseie a pokud vše vyšlo jak mělo, za jeho zády hodila pro změnu tenhle dopředu. Obyčejně by použila něco ostřejšího, ale po poslední zkušenosti, kdy si sáhla na dno s užitím chakry se teď držela plánu ji hned nevyčerpat.
  Vložil Davien, Po, 2019-07-29 14:37 | Ninja už: 4117 dní, Příspěvků: 1410 | Autor je: Prostý občan
  "Vypadá to tu jako příprava na bitvu." Řekl dívce Utari, když zamířila přes pozemky k budově stanice.
  "Tvůj strejček asi nenechává nic náhodě, nebo je podělanej až za ušima."
  Když se vzalo v úvahu, že nepřítel byl jen jeden, tak zhruba čtyřicítka elitních policistů a tým ninjů se jevilo jako nepřiměřená síla.
  Před temnými schody vedoucími do suterénu seskočil medvídek dívce z ramene.
  "Myslím, že mám dost svých rodinných šaškáren, tak se půjdu podívat po Kumarovi a sejdeme se v kanceláři, abychom domluvili další postup."
  Utari dívku opustil se špatným svědomím, ale zároveň věřil, že některé bitvy si musí Onigiri vybojovat sama.
  "Vstupte." Uslyšela dívka vyzvání z tělocvičny. Sotva vstoupila, přistál jí v ruce bokken.
  Akinobu stál na druhé straně tělocvičny a sám svíral bokken v ruce. Evidentně se tu chtěl jen rozhýbat a připravit se, protože u pasu měl připevněnou katanu a wakizashi.
  "Slibuji, že se budu chovat slušně." Řekl suše.
  "Jen kenjutsu, žádné špinavé triky, potřebuji přemýšlet." Dodal a zaujal šermířský postoj.
  Tohle celé samozřejmě nebylo o nějakém porovnávání sil, ale o kapitánově zvláštním způsobu komunikace.
  Akinobu přeběhl tělocvičnu a zaútočil na dívku cvičnými seky na levé rameno, potom na pravé a útok zakončil bodnutím na břicho, jenže v poslední chvíli stočil zápěstí a útok najednou překvapivě směřoval na vnitřní stranu Onigiřina stehna. Byla to dobrá technika.
  "Tak co máte?"
  "Svět není tak jednoduchej jen proto, že ty jsi jednoduchej!"
  Rozkřikla se teď pro změnu ona. Mrtví na hřbitově dnes evidentně odpočívat nebudou.
  "Neočekávám od tebe pochopení! Jste tu jen proto, aby jste zabili Bestii, nic víc, nic míň! Ueda zaplatil za služby tvého senseie velké peníze a úkol je jasný, klidně se toho svého obra zeptej!"
  Rudovláska se vytrhla Takuyovi ze sevření, ale znovu mu nafackovat už nejspíš nechtěla.
  "Hele já jsem jen holka z ulice, vím jen to, co běžný lidi v tomhle městě. Podle mě žádný špatný lidi neumírají. Z Kasugawy se stalo město hříchu, ale neměj obavy, Bishamontenův vyvolený město očistí a nastolí pořádek, mír a štěstí. Tak se to aspoň říká...a pokud to znamená granát v tvém ksichtě, tak sis to určitě zasloužil."
  Pohleděla na slunce zapadající za vysokými budovami města.
  "Měl by jsi jít za svými přáteli. Určitě tě budou potřebovat, ať už je vaše práce jakákoliv. Nikdy nevíš, jak dlouho je ještě budeš mít.
  Měj se, mám pocit, že se ještě setkáme Takuyo Riko."
  Lítostivě se podívala na hroby a dala se opět k odchodu.
  Vložil Noemyska, Ne, 2019-07-28 22:29 | Ninja už: 2492 dní, Příspěvků: 628 | Autor je: Prodavač v květinářství Yamanaka
  Sledoval ty tři, především Naoko, a doufal, že se z toho brzo dostane. Rozhodně nechtěl přijít o kolegu hned na první misi. Naštěstí měli pro ní lék. Mikimu se zablýsklo v očích nadějí. Ovšem lék vyvolal spousty jiných otázek ohledně Naoko, nebyla člověkem, který zůstane někde ležet a nic nedělat. Užuž se chtěl dívky zeptat, jak jí je, ale když viděl po čem dívka šmatá, nic neřekl. Naoko byla silnou dívkou a on jí v tom chtěl podpořit. Avšak svoji otázku vyřkne, až budou někde sami.
  "Máš pravdu, Naoko-chan, první a třetí zní lépe. Na kamenech se to pouze může usazovat." nadhodil Miki svoji poznámku o poznání veselejší, hlavně proto že byl zapojen.
  "Jinak, nezjistil jsem toho moc. Jak už jsem říkal zde přítomným, vodu mají z jiné vesnice, prý to za něco mění. A nějak širokodaleko tu další vesnice není, takže nějaké mezivesnické spory, ty bych asi vyřadil." shrnul svůj malý výslech paní se stánek s jídlem, načež si narovnal brýle. Konečně mohl být nápomocen.
  "A k tomu otrávenému dešti, buď nějaká technika a nebo prostá příroda. Moc slunce, voda se vypařuje, tvoří mraky, a pak prší. Pokud se onen jed vypařuje s vodou, je možné, že se vyprší na jiném místě a tím může docházet k tamní otravě. Nebo, pokud se jed nevypařuje, může tvořit ty divné povlaky na kamenech a okolí." znovu si urovnal brýle. Konečně, konečně mohl říci i něco chytřejšího. Také se podle toho přiblbe tvářil.
  Vložil Jaden, Ne, 2019-07-28 19:39 | Ninja už: 4388 dní, Příspěvků: 3230 | Autor je: Editor všeho, Moderátor, Ichiny trojky
  "Tak hele! Já sem tu jen proto že tu ňákej parchant zabíjí nevinný lidi jasný!? Nemam páru vo ničem z toho co tu meleš!" pustil Rin Takuya a rozhodil dopáleně rukama.
  "Vláda nad městem? Sebranka co zapaluje domy? Jak mam asi tak něco z toho chápat když mi nic nevysvětlíš a jen tu furt dokola meleš něco vo vyslanci bohů!? Když je to takovej hustej vobránce spravedlivejch, proč po mě s Oni-chan házel granáty místo toho aby nám řek co za spanilej cíl tu v tomhle městě má a kterýmu záporákovi máme teda nakopat zadek když ne jemu, ha!?" soptil. Už toho měl dost! Proč se furt všichni tvářili že je všechno tak složitý!? Dyť stačilo votevřít pusu a nechodit vokolo horký kaše!
  Ren zamrkal a naklonil hlavu do strany. Natsuko zničehonic přestala poskakovat její veselí vystřídaly daleko temnější emoce. To bylo zajímavé.
  "Naze? (Proč?)" zajímal se navzdory tomu, že to pro dívku mohlo být velice citlivé téma. Pestrobarevnost lidských emocí byla ale vždy tak zajímavá! Skoro měl chuť vytáhnout svůj bloček a hnědovlásku si nakreslit.
  Vložil Rina, Út, 2019-07-23 19:56 | Ninja už: 232 dní, Příspěvků: 4 | Autor je: Prostý občan
  kancelář Hokage, Rinin byt, brána do vesnice
  Když vešla do místnosti pozdravila mírným úklonem, jak jí to učíval Stařeček, aby zdravila starší a významné osoby s respektem. Bylo vidět, že je netřeba zbytečného představování, jelikož jí skoro okamžitě oslovila jménem, než stihla cokoliv říct. Kývla hlavou na znamení souhlasu a pozorně poslouchala detaily, které se jí snažila Hiroko předat. Štěstí v neštěstí.. mhmm.., zopakovala si v hlavě. "Vypadá to, že můj tým je v nebezpečí a já bych tu neměla mrhat drahocenným časem," usmála se s mírným úklonem a zmizela ve dveřích.
  Zamířila si to nejkratší cestou do svého bytu. Interiér byl skromný a velmi jednoduchý. V bytě měla jen ty nejnutnější věci, které potřebovala k dennímu fungování. Vzhledem k tomu, že si o svojí výbavu velmi dobře pečovala, kontrola jí zabrala chviličku a u brány, kde se měla sejít s medikem byla o půlhodiny dříve.
  Z příruční kapsy , kterou měla schovanou v kabátu, si vytáhla notýsek a posadila se ke zdi aby viděla na rušné ulice vesnice. K inspiraci si vybrala dívku, která stála opodál a nemohla se rozhodnout co za jídlo si ze stánku koupí. Jemnými tahy tužkou na papíře se pomalu ale jistě probouzela dívka k životu.
  Vložil stan.com, Út, 2019-07-23 11:31 | Ninja už: 1993 dní, Příspěvků: 578 | Autor je: Utírač Udonova nosu
  Tabor mediků
  Přenos na lůžko už Naoko nezaznamenala. Chvilku poté, co jim řekla o otráveném dešti, usnula a probudila se až na lůžku, kde vedle ní seděla Suzume, jako na stráži. Měla jediné štěstí, že ji přitom nedržela za ruku. To by byla veškerá Naočina reputace v troskách. Otrávený déšť byl ale problém. Pokud byla otrávena řeka, mohl se díky vypařování dostat jed do mraků a tak otrávit celé okolí. Naoko však tušila, že problém bude jinde. Byl tu nějaký jedový shinobi, který tu otravoval vodu. A za tím vším byla zase politika. Tak hnusná politika byla prostě všude.
  "Nikoho jsem nezahlédla," promluvila tiše, aby dala Suzume najevo, že už je zase při vědomí.
  "U jeskyně, ze které prýští voda a kolem řeky, jsou kameny pokryty zvláštním povlakem. Možná to je ten jed. Odebrala jsem vzorek. Takže podle mého názoru jsou tři možnosti, jak se jedn dostává do vody," pokračovala Naoko, aniž by jakkoliv komentovala fakt, že byla otrávena. Nebylo to důležité. Díky tomu se alespoň problém více odhalil.
  "Za prvé, voda teče otrávená od pramene v zemi. Za druhé, někdo pravidelně pokrývá kameny jedem, aby se pomalu rozpouštěl do vody. A za třetí, někdo pravidelně otravuje vodu technikou jedovatého deště. Já se přikláním spíše k první a třetí variantě," domluvila a pokusila se najít svou masku kočky, aby Suzume a Mikimu jasně dala najevo, že ona nestojí o žádné citové výlevy. To ta maska symbolizovala dokonale.
  "Cos objevil ty Miki? A řekni rovnou co si o tom myslíš, když máš i zprávu odemě." Optala se mladíka a zahleděla se na něho svými ořískovymi kukadly. Byl sice trochu trhlej, ale stále to byl její parťák. Jeho názor byl stejně důležitej jako názor Suzume. Navíc to byla jeho první mise a Naoko, jako jeho Senpai, musela dohlédnout, aby tu nabral zkušenosti.
  Vložil ichi, Po, 2019-07-22 19:45 | Ninja už: 4608 dní, Příspěvků: 1942 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Jadenovo osobné Icha icha
  "Otrávená?!" vyvalila oči Suzume a přisedla si k dívce blíže. Když mladík řekl, že mají lék, trochu se jí ulevilo, ale stále o Naoko měla starost. Vždyť pro ni byla jako mladší sestra!
  "Otrávený déšť?" zamračil se laborant. "Jak může pršet otrávený déšť?"
  Suzume mu netrpělivě zamávala před rukou. "Nechte teď déšť deštěm. Ten lék," upozornila ho na nemocnou tmavovlásku.
  "Jéj, pardon," zazubil se rozpačitě.
  Zanedlouho zůstala Naoko na lůžku, pod dekou a krytá lékem, který z ní pomalu smýval únavu a ostatní příznaky. Suzume u ní seděla na patách a mnula si bradu. Ani ji nenapadalo, jak může z nebe padat otrávená voda.
  "To ne!" vykřikla dívka. Shikamuro vykryl její zbraně, lapil Nanami a vyhnul se Itoovi. Oba její noví kolegové tak skončili ve vodě a ona zbyla opět sama. Neměla proti němu nejmenší šanci. Stačilo pár jeho pohybů a bude ve vodě stejně jako ostatní.
  Zdálo se však, že příroda je na její straně. Ozvalo se křupnutí. Junna vzhlédla, Shikamuro vzhlédnul. A pak se plošina rozdělila ve dví a muž skončil pod vodou. Hnědovláska se nedokázala ovládnout, vyprskla a urychleně si přikryla ústa rukou, aby své rozpoložení zakryla. Pak se rozeběhla pomoci všem potopeným. Nejprve podala ruku Nanami. "Jsi v pořádku?"
  "Ehehehe," zasmála se rozpačitě dívka. Ta slova o Kumarovi ji ale zaujala. "Je těžké uvěřit, že byl Kumaru-sensei dřevo," usmála se.
  Na stanici to žilo na rozdíl od pomalu usínajícího města. Onigiri procházela mezi lidmi a dávala si dobrý pozor, aby nikomu nepřekážela a nikdo do ní kvůli její neopatrnosti nevrazil. Mávajícího Mokiho si všimla vlastně hned.
  "Moki-san," oslovila muže a krátkým kývnutím se s ním pozdravila. Její strýc si ji žádal znovu v tělocvičně. Kunoichi polkla a kývla. "Dobře, děkuji," rozloučila se se seržantem a pospíchala na místo, kde poprvé trénovala s kapitánem zdejších jednotek. "Akinobu-san?" promluvila později, když vešla.
  Černovláska seděla jako obvykle za svým stolem a podepisovala pro ten den snad poslední lejstra. Už ji vlastně čekala jen jedna návštěva nového absolventa akademie a zadání mise. Když se ozvalo zaklepání na dveře, pouze vzhlédla a odložila štětec.
  Rudovlásku, která vešla, poznávala. Hiroko dbala vždy na to, aby znala všechny ninji vesnice jménem, a proto často navštěvovala akademii a třídy. "Ty musíš být Baraen Rina," usmála se na dívku shovívavě. "Přiřadila jsem tě k týmu pět. Ten je ale na misi v Nakanojo na severu Země horkých pramenů. Máš ale štěstí v neštěstí. Jeden z naších mediků tím směrem dnes vyráží. Už o tobě ví a za hodinu máte sraz před bránou vesnice. Sbal si to nejnutnější," podala jí vysvětlení její situace.
  Vložil Rina, Po, 2019-07-22 17:46 | Ninja už: 232 dní, Příspěvků: 4 | Autor je: Prostý občan
  Stará chatrč na kraji lesa, Akademia, kancelář Hokage
  Den na který čekala dlouhá léta. Od života o kterém se jí jenom zdálo jí dělí několik okamžiků. S usměvem na tváři potkává starce v kuchyni. "Chtěl bych ti něco předat, ještě než si zaběhneš pro vysvědčení..", zmizel ve dveřích než Rina stihla něco poznamenat už byl zase zpátky a v rukou držel černé kožené oblečení. Rina se objevila slza z radosti v očích, ale hned jí zatlačila zpátky. Obejmula starce a ze srdce mu poděkovala. Zaběhla k sobě do pokoje. Sundala ze sebe potrhané oblečení, které za sebou nemělo nespočet hodin tréninku a oblékla se do nového obleku. Utáhla všechny kožené opasky a přes hlavu si přehodila kapuci, která jí zakrývala půlku hlavy. "Děkuji!" křičela z pokoje, když se prohlížela v zrcadle. Rozloučila se starcem a zmizela ve dveřích.
  Mířila si to přímo do vesnice. V lehkém běhu zdolávala překážky, které si za ta léta v lese vryla do paměti. Cestu si zkracovala skrz znamé zkratky a hlavou jí prolétávaly vzpomínky na to jak v tomto lese cvičila. Jakou dlouho cestu se jí podařilo ujít a co vše jí ještě čeká na dobrodružství s novými lidmi. Ve vesnici si zkrátila cestu přes střechy budov k akademii, kde si vyzvedla své vysvědčení. Zabouchla za sebou dveře a zhluboka se nadechla. Tak a je to tady. Je načase ukončit tuhle kapitolu a popsat novou. Cestou ke kanceláři Hokage přemýšlela nad tím jaké lidi bude mít ve svém týmu. Zda budou stejní jako ti co si z ní dělali srandu na akademii a nebo se na ní štěstí zase jednou usměje a pozná co je to mít kamarády do deště?
  Když se probrala ze svých myšlenek uvědomila si, že jí nohy zavedly přímo před dveře za kterými se nacházela kancelář Hokage. Jemně zaklepala na dveře.
  Vložil Juukya, Ne, 2019-07-21 14:53 | Ninja už: 4123 dní, Příspěvků: 64 | Autor je: Prostý občan
  Saeki Uchiha
  (Tým 4)
  Přikrčená za keřem sledovala dění před sebou. Věděla, že musí Yasuovi poskytnout prostor k úniku. Rozhlédla s kolem, snažila se něco vymyslet. Jenže její myšlenky se vraceli k nápadu, že musí pozornost odlákat na sebe. Najednou jsou na to jen dva. Pokud se jí nepodaří vyléčit třetího člena jejich týmu, jakože nejspíš nepodaří, musejí to zvládnout v téhle sestavě. Nebyla z toho moc nadšená, ale nic jiného jí nezbývalo.
  Začala proto rychle šplhat po stromu někam do půlky, tam se rozeběhla po větvi, ze které se zase odrazila vysoko do vzduchu. V letu začala skládat pečetě.
  Mířila Sensei pod nohy. Jejím úmyslem nebylo ji zranit, ale dostat pryč, aby Yasuo mohl odtáhnout bezvědomého chlapce pryč.
  Vložil Noemyska, Čt, 2019-07-18 20:51 | Ninja už: 2492 dní, Příspěvků: 628 | Autor je: Prodavač v květinářství Yamanaka
  Ignorováván i s jeho otázkou si šel sednout naproti otrávené a zdravotníkovi. Aspoň něco mu mohli říct, třeba jen přihlouplé zavři klapačku. Zadíval se do neurčité masové směsi od skvělé a uričtě profesionální kuchařky Suzume a zapřemýšlel se, jak Naoko musela být daleko, že u ní pršelo a tady ani kapka. Bylo vyloučeno, aby zmeškal déšť, celou dobu byl venku, nebo v to aspoň doufal.
  Jak tak koukal do nikam, vůbec ho nic nenapadalo. Tahle mise se stávala čím dál větší záhadou a k jejímu rozuzlení nebyli ani kousek blíže. Možná jen Naoko ano, jelikož ta získala nějaké vzorky...a Miki neměl absolutně nic. No, první misi si představoval rozhodně jinak.
  Vložil stan.com, Čt, 2019-07-18 11:52 | Ninja už: 1993 dní, Příspěvků: 578 | Autor je: Utírač Udonova nosu
  Jezero, kousek od monumentu Hokage
  Situace se začala konečně vyhrocovat. Studenti to konečně začali brát vážně a zaútočili. Mohlo by to možná dopadnout jinak, kdyby se Ito tak neopozdil sbíráním svého vybavení. Díky tomu měl hnědovlásek čas reagovat na všechny tři. Zatlačil stínem silněji proti Nanami a bez velikých problémů ho dotlačil až k ní a zajal ji do své moci. V tu samou chvíli lehce pozměnil svou pečeť a ze stinu kolem jeho těla vylétly dva stíny vzhůru, hmotné, tenké a hbyté, které odrazili Junnou vržené kunaie, ještě, než k Shikamurovi Ito vůbec doběhl. Ve chvíli, kdy se k němu mladík dostal, nepotřeboval už hnědovlásek držet pečeť a lehce před ním uskočil na okraj plošiny, čímž stáhl Nanami pozadu do vody. Tehdny přerušil techniku úplně, aby zabránil jejímu utopení. Sérii Itových útoků, která přišla necelou vteřinu po úskoku, se obratně vyhl, přetočil se za mladíka a plynulým, ale celice rychlým kopem ho srazil z plošiny do vody. Na plošině tedy zůstal opět jen Shikamuro a Junna, kteří k sobě stáli čelem. Hnědovlásek udělal první krok k dívce, aby ukončil tréning, ale díky své váze prasklá plošina nevydržela a zlomila se přímo pod hnědovláskovýma nohama.
  "Jejda... ," prohlásil překvapeně těsně před tím, než mu odlomený kus ujel pod nohou, hnědovlásek udělal ukázkový roštěp a zmizel v obláčku bílého kouře, který ve vteřině pročísl déšť.
  Vložil ichi, St, 2019-07-17 12:06 | Ninja už: 4608 dní, Příspěvků: 1942 | Autor je: Moderátor, Editor fóra, Jadenovo osobné Icha icha
  Smrt na stavbě
  "Vždycky spali," poskočila Natsuko. "Hlas mojí maminky byl neomylný," odvětila. Další Renova otázka však výrazně změnila atmosféru. Dívka přestala poskakovat a sklopila oči k zemi. Obličej jí zakryl stín ofiny. "Maminka… maminka už nikdy nikomu nezazpívá," hlesla a její hlas zněl ledově. Byl to jen smutek nebo její slova podbarvoval i jiný, temnější pocit?
  Akane se při Hanačině vyprávění otřásla, jak jí přejel ledový záchvěv po zádech. Zuby jí zadrkotaly o sebe a ona se objala pažemi. "Fuj, Hanako-chan, jak někdo jako ty může říct něco takovýho v takovým relativním klidu? Dokonce jsem teď kvůli tomu použila takový třikrát v jedný větě," zaúpěla.
  Nozomi zvedla prst stále zabraná do knihy, dočetla větu a teprve pak čtivo zaklapla. "Nic moc se tu nedělo, tak jsem si říkala, že jedna kapitola by nemusela uškodit. Co jste zjistili? A kdy se k nám přidá náš tajný agent?" vylezla zpod stolu, oprášila si kalhoty a chovala detektivku zpátky do batohu.
  "Starosta a ta Natsuko jsou divný," prohlásila Akane.
  Vložil Kyell, Pá, 2019-07-12 21:21 | Ninja už: 4102 dní, Příspěvků: 1358 | Autor je: Adept na chuuninskou zkoušku
  Představení se nekonalo, divadlo s největší pravděpodobností nezabralo, no co za pokus to stálo. Ito sebral ze země své vybavení a nasadil si své milované boxery. Jak mohl vidět, sensei ani chviličku nezahálel a stejně jako Nanami i on se rozhodl proti nám bojovat stíny. Zatracení Narové. Než stačil zareagovat, Junna už vrhala své shurikeny, aby senseie vytrhla ze soustředění. Chytrý tah! To se muselo nechat, pokud nebude moc zůstat na místě, nebude moct vytvořit pečeť a používat své stíny. Snad... K akci Ita vyzvala až Nanami, která pravděpodobně měla co dělat, aby udržela senseie v šachu. Ito na nic nečekal, přikrčil se a odrazil se od plošiny. Co možná nejrychlejším tryskem se rozběhl přímo proti senseiovi. Junniny shurikeny jej donutí ukončit jutsu, on potom zaměstná senseie svými útoky na blízku, aby neměl možnost vytvořit pečeť a neměl chvilku klidu. Plán to byl jasný, ale Ito moc dobře věděl, že to nebude jen tak. Musel si hlídat stíny a i počasí bylo proti němu. V běhu už si chystal pravačku na první ze série úderů.