text: Zoufalá situace uprchlíků v Bosně - WOVA z.s.
  Situaci v Bosně lze bohužel poslat jako velké humanitární neštěstí. Naši první zastávku se stalo město Veliká Kladusa. Město je plné hladových, nemytych, lidí protože vláda brání dodávkám pomoci. (Jak jsme viděli sami na hranicích).
  Do supermarketu kam jsme vzali uprchlíky na nákup nás nechtěli pustit, prý migranti dovnitř nesmí. Prý "s tímhle " ne, "to ať necháme venku. Vzala jsem uprchlíka za ruku s tím, že jdeme, ať si zavolaji policii, jestli chtějí.
  Venku jsme našli Alzirce, který byl zraněn u hranice s Chorvatskem. Hodně ošklivě, má hlubokou ani na hlavě. Migranti nemají možnost dostat se k doktorovi. Vzali jsme ho autem do Klause do nemocnice. Nejdřív nás chtěli také vyhodit. Prý pomáhají jen "svym lidem." Tady podotýkám, že chyba je na straně systému, ne těch doktorů. Ti jen plní nařízení shora. Nicméně, nakonec alespoň tohle dobře dopadlo, Alžírce nám ošetřili, když jsme řekli, že zaplatíme....
  Cesta za uprchlíky do bosenského tábora Veliká Kladusa. Slovo "tábor" je tedy hodně nadnesene, uprchlíci obývají starou továrnu. Ma místě není žádná humanitární pomoc, nulové hygienické podmínky..
  Mwzi uprchlíky jsme rozdělili oblečení , v místním obchodě pak nakoupili jídlo, vody, základní hygienické potřeby.
  Na místě panuje velký nepořádek, všude se povalují odpadky. Přitom, když jim dáš pytle, tak odpadky posbiraji. Dáš jim věci na umytí, umyji se. A rádi. Nežijí, protože by měli takové návyky. Jde o to, že nemají opravdu nic, často několik dní ani jídlo. Proto to tam takhle vypadá..