text: Propojení Síria se psem je původním staroegyptským tradicím cizí.[16] Vazba mezi Síriem a psem se začala vytvářet teprve pod řecko-římským vlivem. Bohyně Isis pak byla vzácně zobrazována jedoucí na psu.
  Sírius symbolizoval psa řeckého hrdiny Orióna. Řekové někdy Síria ztotožňovali se psem Aurory (Eós). Staří Řekové i Římané věřili, že hvězda může mít nepříznivý vliv na psy. Řecký básník Pindaros z Théb (518-445 př. n. l.) označil Síria za "psa měnícího svou tvářnost". Hvězda byla spojena s horkými letními Psími dny.
  Arabští astronomové vysvětlovali fata morganu, kterou dle nich způsobovaly z nebes padající sliny psí hvězdy.[10]
  Mnoho starých indiánských kultur Severní Ameriky spojovalo Síria se psy a kojoty. Severští Inuité nazývali hvězdu Měsíční pes. Pokud se Měsíc ocitl blízko Síria, měl přijít velký vítr. Podle některých kmenů měl Sírius psí tvář. Lidé obývajících pouštní pláně podél kalifornského zálivu v Mexiku viděli v Síriovi psa který doprovází sněžné ovce. Čerokíové věřili, že Sírius a Antares jsou psi hvězdy strážící konec Cesty duší - Mléčné dráhy. V zimě chránil Sírius východní konec, Antares v létě střežil konec západní. Odcházející duše musela nést mnoho potravy k usmíření obou strážců. Pónýové znali Síria jako Vlčí hvězdu a Bílou hvězdu. Sírius prý přinesl na zemi smrt. Doprovází zesnulé po Cestě duší (Spirit pathway), Mléčné dráze, na místo zemřelých. Pro jiné kmeny Pónýů je Sírius hvězda-kojot, podvodník. Osagové vidí Síria jako vlka visícího na kraji nebes. V Severní Americe se dochovalo i mnoho příběhů, ve kterých Sírius nemá se psem vůbec nic společného. Přesto psí legendy ukazují, že sem možná kdysi ve starověku pronikli lidé z Asie a přinesli obraz Síria jako psí hvězdy.