text: Obrázek v hlavičce byl vygenerován programem Midjourney. Prompt: Glowing cube floating above the desert, children curiously observing it
  V roce 2022 proběhla na finských základních školách studie (zdroj) se 195 žáky a žačkami 5. a 6. tříd (11—13 let), která zkoumala jejich představu o umělé inteligenci, jejím výskytu a důvodech jejího použití. Cílem studie bylo zjistit jejich povědomí o AI ještě před absolvováním školní výuky v této oblasti a vyvodit důsledky pro výuku gramotnosti v oblasti AI.
  Při výuce AI gramotnosti je potřeba brát v úvahu výchozí představy dětí. Znalost jejich počátečního vhledu pak může pomoci tvůrcům osnov i učitelům. Pokud mají žáci a žačky zkreslené představy předtím, než se začnou učit dané téma, může jim to bránit v řádném osvojení si znalostí, což vede ke vzniku dalších zkreslených představ.
  Děti ve výzkumu odpovídaly na otevřené otázky v online dotazníku:
  Popiš:
  — co podle tebe znamená umělá inteligence,
  — kde se podle tebe umělá inteligence nachází nebo k čemu se používá,
  — jak podle tebe umělá inteligence funguje,
  — proč se podle tebe umělá inteligence používá.
  Vyjmenuj:
  — slova, věci nebo pojmy, které podle tebe souvisejí s umělou inteligencí.
  Výsledky studie
  Uvádíme shrnutí nejčastějších představ žáků a žaček o tom, jakou technologií je umělá inteligence:
  „Umělá inteligence funguje tak, že využívá mnoho senzorů a programů.“
  Mnoho z nich si umělou inteligenci představuje jako technologii, která využívá senzory k získávání informací ze svého okolí, i když ne vždy žáci zmiňovali senzory přímo.
  „Umělá inteligence se rozhoduje sama.“
  Rozšířeným názorem byla představa umělé inteligence jako autonomní technologie, která provádí úkoly bez vstupu člověka v reálném čase.
  „AI je takové programování strojů, aby dělaly věci samy.“
  V některých případech se pojetí žáků a žaček AI jako autonomní technologie překrývalo s pojetím AI jako tradiční technologie, která po naprogramování může provádět úkoly samostatně.
  „Umělá inteligence může mít vlastní emoce a osobnost.“
  AI byla často popisována jako tzv. antropomorfní technologie, tedy technologie připomínající člověka.
  „AI lze lehko použít špatným způsobem.“ nebo „AI nakonec zničí lidstvo.“
  Některé děti uvedly, že použití AI též představuje rizika a hrozby, a popisovaly AI jako nebezpečnou technologii. Z jejich odpovědí plyne, že o nevýhodách AI neměli konkrétní představy. Také nebylo vždy jasné, zda se rizika a hrozby týkají způsobů, jakými může být AI využívána lidmi, nebo mají děti na mysli samotnou AI.
  Na rozdíl od tzv. narrow AI (reálné a dnes používané umělé inteligenci, která je vyvinuta pouze pro určitou úzkou oblast, jako je např. rozpoznávání textů, hlasoví asistenti a mnoho dalšího) se představy dětí podobaly definici tzv. obecné umělé inteligence (superinteligence). Tyto koncepty AI se v současnosti řadí do oblasti science fiction a v reálném světě neexistují.
  Autoři studie upozorňují, že i když jsou tyto formy AI hypotetické, šetření nenaznačuje, že by děti psaly o spekulativních technologiích budoucnosti. Místo toho se zdá, že se domnívaly, že takové formy umělé inteligence existují již dnes.
  Představy žáků a žaček o technologii umělé inteligence (z hlediska konkrétnosti):
  nebezpečná technologie
  antropomorfní technologie
  autonomní technologie
  naprogramovaná technologie
  technologie plnící příkazy
  používající senzory
  ⟵ méně konkrétní názory
  více konkrétní názory ⟶
  Představy dětí o tom, kde se AI používá
  „AI je všude kromě lesa.“, „Je v telefonech, robotech a na některých pracovištích.“
  Podle studie žáci a žačky často vnímají AI jako „všudypřítomnou“.
  „AI sleduje, co děláte a na co klikáte, a pokud hledáte určitý produkt na webu, mohou se vám zobrazovat jeho reklamy.“ nebo „Umělá inteligence je často využívána ve vyučování, průmyslu a zákaznické podpoře."
  Takto vnímali využití umělé inteligence v kontextech domova, práce a médií.
  Žáci a žačky uváděli každodenně používané technologie, se kterými mají vlastní zkušenosti — počítače, telefony a mobilní zařízení, chytré hodinky a televize, robotický vysavač nebo též samořiditelná auta a roboty.
  Proč se dle nich umělá inteligence využívá
  „Aby lidé nemuseli dělat všechno sami.“
  Výrazným tématem v odpovědí žáků a žaček bylo, že AI usnadňuje lidem práci. AI se může také postarat o nudné a mechanické rutinní úkoly.
  „AI dokáže provést stovky výpočtů za zlomek sekundy. Nedělá přitom podobné chyby jako lidé a nepožaduje plat ani lidské pracovní podmínky.“
  Hlavním tématem souvisejícím s prací bylo, že AI přináší vyšší efektivitu.
  Na otázku, k čemu se používá umělá inteligence, odpověděl jeden žák „k ovládnutí světa“. Dle autorů studie mohl mít žák pravděpodobně na mysli, že AI může být použita k získání moci nad ostatními lidmi. Téma využití AI k politické či vojenské moci je ostatně někdy zmiňováno v médiích.
  Poznámka: Za zmínku stojí například současné využití AI v čínském systému sociálního kreditu a jeho potenciální škálovatelnost na stovky milionů obyvatel, opět s využitím AI.
  Pedagogické důsledky
  Zjištění studie naznačují, že k vytvoření přesného a vědeckého pojetí umělé inteligence u žáků základních škol pravděpodobně nedojde pouhým neformálním učením. Autoři studie proto podporují potřebu zařadit určitou formu AI gramotnosti do osnov povinného vzdělávání. To by mohlo umožnit žákům lépe porozumět dnešnímu i budoucímu světu.
  Ve studii žáci prakticky nezmiňovali úlohu dat pro trénink aplikací založených na umělé inteligenci (např. ve strojovém učení). Jak upozorňují autoři, již dnes existují rámce popisující AI gramotnost, ve kterých je role dat zahrnuta. Proto by mohlo být užitečné vzdělávat děti o datech v digitální podobě odmalička, i vzhledem na jejich klíčovou roli v mnoha aplikacích umělé inteligence.
  Dále se ukázalo, že někteří studenti si představují umělou inteligenci jako antropomorfní technologii, která se nápadně podobá (zatím ještě stále) hypotetické obecné AI. Podle autorů je proto jedním z nejdůležitějších témat výuky gramotnosti v oblasti AI na základních a středních školách rozlišení mezi narrow AI (dnes běžně používanou) a obecnou AI (hypotetickou).
  Dále by bylo přínosné demystifikovat AI tím, že budou žáci a studenti zkoumat skutečná technická řešení umělé inteligence, která je „podobná člověku“ a se kterou se setkávají v každodenním životě (např. fungování hlasových asistentů nebo postav ve hrách, které nejsou ovládané lidmi). Roste také zájem o využívání sociálních robotů (a dalších druhů virtuálních pedagogických nástrojů) s umělou inteligencí již u nejmladších žáků. Jejich používání může umocnit rozvoj antropomorfních představ, pokud nebudou žákům poskytnuta alternativní vysvětlení.
  Dalším možným zdrojem antropomorfních představ je způsob, jakým je umělá inteligence zobrazována ve zpravodajských médiích a populární kultuře. Proto autoři považují za zásadní pomoci žákům uvědomit si vlivy související s AI (např. „superinteligence ovládne svět“), se kterými se setkávají v médiích, a zároveň kriticky prozkoumávat, zda jsou některé z těchto vlivů pouze pomyslné, nebo zda se jedná o skutečná rizika, kterým je třeba se snažit společně vyhnout.
  Pouze dva žáci (ze 195) zmínili roli umělé inteligence a dat v personalizovaném a prediktivním marketingu v online mediálním prostředí. Žádný ze studentů nezmínil deep fakes nebo jiné mediální sdělení či texty, které jsou již dnes vytvářené umělou inteligencí.
  Různí vědci a vědkyně přitom zdůrazňují, že AI gramotnost nelze plně oddělit od mediální gramotnosti, zejména v době big data a strojového učení. Autoři studie doporučují, aby byla média generovaná AI a online marketing vysloveně zahrnuté jako jedno z témat dopadů umělé inteligence na společnost při výuce na základních a středních školách.
  Finské školství patří dle různých měřítek k nejlepším vzdělávacím systémům na světě. Finský model tzv. nových gramotností v oblasti programátorských dovedností již obsahuje i umělou inteligenci: „Žák se orientuje v programovatelných prvcích, které ho obklopují, jako jsou algoritmy, automatizace, robotika a umělá inteligence. Žák chápe, jak fungují a jak je lze využít v různých oblastech života.“
  Jak umělou inteligenci vidí dospělí
  Současné výzkumné studie naznačují, že dospělí lidé mají běžně zkreslené znalosti o umělé inteligenci.
  Většina dospělých lidí si sice uvědomuje, že samořiditelná auta a roboti jsou určité formy AI, ale například v jedné studii (2 000 účastníků) pouze necelých 30% dospělých správně vyhodnotilo, že doporučovací systém YouTube nebo překladač Google využívají AI.
  Podobně se 45% respondentů ve studii (1 078 účastníků) obává povstání strojů, při němž AI umožní strojům stát se mocnějšími než lidé. Nicméně 54% respondentů v jiné studii z roku 2020 označilo ulehčení života za pravděpodobný budoucí scénář, který je osobně ovlivní během jejich života, což může znamenat pozitivní postoj k AI.
  ⟵ Proč vést děti k poznávání umělé inteligence?
  Stručná historie umělé inteligence ⟶
  Autor textu: Radovan Lupták
  Editoři: Herbert Ullrich, Vojtěch Jindra, Eva Nečasová
  Odborní garanti: Pavel Kordík, Jiří Materna, Antonín Král
  Datum poslední revize: 09/22
  Máte dotaz nebo hledáte podporu? Zeptejte se komunity či správců v naší FB skupině.
  Pilotní vzdělávací program Umělá inteligence do základních škol 2022/23 realizuje Pražský inovační institut
  v rámci projektu iKAP II — Inovace ve vzdělávání. Registrační číslo: CZ.02.3.68/0.0/0.0/19_078/0021106.