text: Na lícní straně mince je motiv parní lokomotivy, nad kterou je nákres vlakové trati mezi Prahou a Olomoucí, kterou projektoval Jan Perner. Při horním okraji dvousetkoruny je text „SEVERNÍ STÁTNÍ DRÁHA“ v rámečku. Při spodním okraji dvousetkoruny je název státu „ČESKÁ REPUBLIKA“. Označení nominální hodnoty mince se zkratkou peněžní jednotky „200 Kč“ je nad názvem státu. Značka České mincovny tvořená kompozicí písmen „Č“ a „M“ je při pravém horním okraji dvousetkoruny za slovem „DRÁHA“.
  Na rubové straně dvousetkoruny je portrét Jana Pernera. Při levém okraji dvousetkoruny je text „JAN PERNER“ a při pravém okraji jsou letopočty „1815“ a „2015“. Texty i letopočty jsou na začátku a na konci ohraničeny tečkou. Nad límcem u portrétu jsou iniciály autora dvousetkoruny akademického sochaře Zbyňka Fojtů, které jsou tvořeny spojenými písmeny „FZ“.
  Jan Perner (7. září 1815, Bratčice - 10. září 1845, Pardubice) byl český vlastenec, projektant a stavitel železničních tratí.
  Roku 1836 se přihlásil na inzerát hledající inženýry pro stavbu železnic v carském Rusku. Začal pracovat na stavbě dráhy z Petrohradu do Carského Sela a Pavlovska (práce vedl František Antonín Gerstner, syn uvedeného ředitele polytechniky). Poté, co údajně nechal tělesně potrestat ruského dozorce, však došlo ke konfliktu s úřady a Perner musel na podzim 1836 práci i Rusko opustit.
  Od 1. června 1837 nastoupil Perner na stavbu Severní dráhy císaře Ferdinanda. Do léta 1839 vedl stavbu úseku z Břeclavi do Brna. Poté byl pověřen projekčními pracemi v úseku z Ostravy do Osvětimi. Jan Perner se zúčastnil velkých trasovacích prací pro spojení Vídně s Prahou. Uvažovalo se sedm variant, z nichž trasa přes Olomouc a dále Polabím byla nejdelší. V tuto trasu měl Perner takovou důvěru, že přiměl své příbuzné k rozsáhlým spekulacím (šlo o nákup pozemků a stavebního dříví). Riskantní sázka mu vyšla.
  Slavnostní otevření dráhy mezi Olomoucí a Prahou bylo stanoveno na 20. srpna 1845, pro zahájení veřejné osobní dopravy 1. září a pro zahájení nákladní dopravy 1. říjen 1845. Dne 9. září se Perner vracel z cesty na Moravu v prvním voze za lokomotivou. Po projetí choceňským tunelem sestoupil na poslední stupeň schůdku vagónu a narazil o sloup vjezdových vrat. Se zraněním hlavy a pravé paže ještě nastoupil do vlaku a pokračoval do Pardubic. Zde ještě vystoupil, ale po několika krocích se zhroutil. Byl odvezen do domu otce, kde druhý den o jedenácté hodině zemřel ve věku 30 let. Pohřeb se konal v pátek 12. září 1845 odpoledne ve 4 hodiny za účasti velkého počtu lidí. Z Prahy byl vypraven zvláštní vlak.