text: Hospodářské borové lesy čelí v poslední době silnému tlaku podkorního hmyzu. Pěstování jejich monokultur je proto rizikové z ekonomického i ekologického hlediska. Přesto se však vzhledem k růstovým vlastnostem a širokým možnostem využití do budoucna počítá s poměrně vysokým zastoupením borovice lesní v našich lesích. Vědci a lesníci proto hledají možnosti jejich ochrany proti škodlivým činitelům.
  Výsadby borových stromků na holinách nejvíce poškozuje klikoroh borový, který dlouhodobě patří mezi hlavní hospodářsky nežádoucí druhy jehličnatých lesů. V souvislosti se zalesňováním kalamitních holin a změnou klimatu se očekává, že škody jím způsobené budou narůstat.
  K omezení škod působených klikorohy lze s větší či menší úspěšností využívat mnoho metod například: chemickou (insekticidy, repelenty) a mechanickou (voskování, ochranné límce) ochranu sazenic, přímé snižování velikosti populace (odchytávání brouků do pastí), biologickou a biotechnickou ochranu (skarifikace půdy, tj. rozřezávání travního drnu za účelem provzdušnění půdy, odstraňování pařezů, entomopatogenní houby a hlístice).
  Podle pravidel integrované ochrany rostlin se mají přednostně využívat preventivní metody, např. omezení růstu populace úpravou environmentálních podmínek. V případě klikoroha borového se jedná o pařezy a jejich okolí. Z tohoto důvodu vědci studovali počty klikorohů líhnoucích se z pařezů v závislosti na vybraných parametrech prostředí.
  Klikoroh borový patří mezi velmi dobře prozkoumané druhy. Samice klikorohů kladou vajíčka do půdy a na kořeny čerstvých pařezů, kde larvy žijí pod kůrou. Dospělci se líhnou ve dvou vlnách v květenu až červnu a srpnu až září. Hospodářské škody způsobují svým následným úživným žírem, při němž okusují kůru a lýko.
  K nárůstu populace klikorohů a následnému poškození sazenic dochází především při holosečném hospodaření, jež broukům zajišťuje dostatek potravy i zdrojů pro rozmnožování. Díky své schopnosti migrace a citlivé detekce volatilních látek jsou schopni nalézt i vzdálené pro rozmnožování vhodné paseky.
  Vědci svůj výzkum prováděli v borových porostech poblíž Lipníku (okres Mladá Boleslav) a Třebechovic pod Orebem (okres Hradec Králové).