text: Živel jménem Saša Pleska – to je Brutus!
  Jedni z posledních vlajkonošů zlatých časů bigbítových tancovaček, kapela Brutus, dorazili do chrudimského R – klubu a byl jsem zvědavý, jak po půl století své existence v čele se svým frontmanem a čerstvým sedmdesátníkem Sašou Pleskou obstojí a zda dokáží nadále oslovit bigbítové publikum. A s klidným svědomím musím konstatovat, že Brutus nezklamal, právě naopak!
  Tahle skupina působí na naší rockové scéně již od roku 1966 a za své éry několikrát z důvodu represí "komančů" musela měnit název. Původně šlo o skupinu Mandragora, později Elektronic a v roce 1980 již se skupina přejmenovala na Brutus, což přineslo v roce 1982 zákaz kapely a proto přejmenování na Kyklop a název Brutus se vrátil v roce 1989.
  Za dobu trvání se v kapele vystřídalo celkem hodně muzikantů, ale určitý historický předěl a směrování kapely přinesl rok 1974, kdy do kapely přišel Saša Pleska.
  Myslím, že nebýt Saši, Brutus by určitě nikdy nebyl tím, čím do dnes je.
  On je vlastně tím, kdo tvoří image kapely a složil drtivou většinu songů kapely, které zná široký okruh posluchačů, a to nejen rockových.
  Podle mě je Saša živel, který se vymyká všem pozemským zákonům!
  Spolu s Brutusem odehraje s jedinou přestávkou přes 4 hodiny !!! poctivého bigbítu, navíc svým nepřeberným množstvím bezkonkurenčních hlášek, říkanek či básniček mezi songy dokáže skvěle všechny pobavit.
  Je opravdu radost tohoto človíčka, z kterého vyzařuje pozitivní energie na míle daleko, pozorovat a poslouchat. No a k tomu spolehlivě hrající kapela a myslím, že víc si ani přát nelze. Tedy za předpokladu, že vám doba bigbítových tancovaček, ony krásné zlaté časy něco říkají.
  I když kritika tuhle skupinu občas "šeredně propere", na nic si nehrají a již 50 let jdou za svým. Bavit lidi a rozdávat radost, což se jim 100% daří a o to myslím hlavně jde!
  A o tom svědčí vždy rok co rok plný kalendář akcí, kdy Brutus hraje každý pátek i sobotu po sálech i parketech po naší zemi a pokud byste chtěli pořádat jejich vystoupení, musíte si hezky dlouho počkat, vzhledem k tomu, jaký je o ně zájem.
  Tím je jasně vidět, že lidé mají Brutus hodně rádi a často na jejich vystoupení jezdí mnoho kilometrů, což zdaleka ne každá kapela může říct!
  Proto je třeba těmto bigbítovým harcovníkům, kteří hrdě jako jedni z posledních mávají vlajkou zlatých časů bigbítových tancovaček, popřát, aby ještě mnoho let plnili sály po naší zemi a tím nenechali vrata těch krásných časů navždy zavřít.
  Takže až uvidíte někde plakát s červeným golemem s kytarou, jasný to znak toho, že někde v okolí se Brutus objeví, neváhejte ani okamžik a vyrazte!