text: Členky křesťanské feministické skupiny RFK posedávají na dvorku před Autonomním sociálním centrem Klinika. Od založení skupiny uplynul rok a jeho členky přijaly pozvání k aktivní účasti na prvním českém klimakempu. Jenže co přinést jako křesťanské feministky na environmentálně zaměřenou akci? Z vedlejší lavičky se smějí anarchistky: „Pokud jste spojily dvě tak odlišný věci jako křesťanství a feminismus, bude hračka přidat k tomu ještě ekologii.“ Propojení křesťanství a feminismu skutečně může na první pohled působit překvapivě. Bible, ve které jsou zmínky jen o mužských autorech, tvoří osu křesťanství. Je knihou, k níž se opětovně vrací i reformní směry křesťanství. Přihlédneme-li k absenci autorek, několika vyloženě sexistickým nařízením a k výrazné linii patriarchů, soudců, králů a apoštolů, je velmi jednoduché označit celou knihu za mužskou, patriarchální a odsoudit ji k tomu, aby zůstala trčet v hlubokém dávnověku. Můžeme se ale na ni podívat i pozorněji a ženskou linii přece jen nalézt. Jednu z nejstarších biblických vět: