text: „Vílo milá, aby bylo jasno: na sešlost se chystají na Mýtince pouze dvě jídla. A to, – na venek gyros na grilu a na doma segedinský guláš. Když se podíváš z okna, tak hned budeš vědět, co se bude vařit.“
  Jana se rozzářila a že segediňák má ráda, táta se prý po něm může utlouct a tak se u nich vaří často. A prý, jaké koření je na tom mase a jestli není bůček hodně mastný. Musel jsem ji odkázat na výrobní tajemství a zaměstnat mazáním chlebů, aby dala chvíli pokoj. Po snídani jsme uklidili a Jana se odstěhovala do pracovny k počítači. Prý se doma na žádný zatím nezmotali a je ji to vzácné.
  Vytáhl jsem papiňák a začal vařit. Po chvíli, jak pára odfukovala přes pojistný ventil, se začala celou boudou šířit vůně zelí a masa. Samozřejmě, vůně vylákala Janu od počítače a opět začala zavazet v kuchyňce. Sedla si na kraj kuchyňské linky a začala svým typickým způsobem upřeně zírat. A je zle, řekl jsem si, co se jí zase v té její kotrbě rojí? Tak jsem se zeptal, nad čím tak přemýšlí.
  „No nazdar, jestli ten mamlas neskončí u mně v kuchyni tak to bude zázrak. Jsem zvědavý kdy se objeví ostatní vozy.“
  Ale k mému překvapení se od volantu vysoukala Bětka a já hned věděl proč ten kalup. Ona Bětka neumí jezdit pomalu. Zepředu od spolujezdce se soukal Rudla a zezadu z korby další chlapi.
  Vyšli jsme s Janou na verandu je přivítat a to potom nastala mela. Jak jsem Janu upozornil, stali jsme se hned předmětem narážek a vtípků, na nás oba. Usekla to Bětka, která chlapy uzemnila a s Janou se začaly objímat a pusinkovat, jako by se znaly odjakživa.Pak se ženské se zašily někde dozadu a chlapi se usadili u stolu. Rudla se dal do čepování piva a já jsem otevřel papiňák a odháněl Rudlu který mermomocí chtěl ochutnávat. Jakmile se vůně guláše rozšířila do vedlejší místnosti, ozval se od stolu spokojený chlapský řev.
  Ženské to vyrušilo z jejich špitání a honem se běžely podívat co se stalo. Nastěhovaly se za mnou do kuchyňky a že budou pomáhat. Teda spíš zavazet, protože kuchyňka je tak pro dva a Rudla se nemohl s pivem dostat ke stolu. Skončilo to jako obvykle. Ruda prskal na Bětku, ta na něho, no nakonec se to nějak srovnalo.
  Jana, aby udělala místo, se napasovala na má záda a třela ňadry. Bylo to příjemné, ale začal jsem se strachovat, že začnu maso v hrnci míchat jinou vařečkou. Tak jsem honem ženské jmenoval servírkami a že můžou nosit na stůl.