text: NHLportal.cz - Jak moc se zatím vyplácejí české posily? (článek: 21. 12. 2014, 19:05)
  Jak moc se zatím vyplácejí české posily?
  21. 12. 2014, 19:05 » Češi v NHL - Autor: Matyáš Krahulík
  Když se letos v létě otevíral trh s volnými hráči, bylo na něm opět spoustu zajímavých jmen a nás jako Čechy určitě velmi zajímalo, kam zamíří naši krajané a jak moc se jim tam bude dařit. Dnes, o několik měsíců později máme za sebou více než třetinu základní části nové sezóny, a tak již můžeme předběžně zhodnotit jak moc se některým Čechům daří v nových týmech. Prvním hráčem, jemuž se podíváme na zoubek, je Aleš Hemský.
  Sledujte také naše další žebříčky:
  Talenti NHL - 1/5
  Talenti NHL - 2/5
  Talenti NHL - 3/5
  Talenti NHL - 4/5
  Rodák z Pardubic hrál v NHL dlouhých deset sezón pouze za Edmonton, v jehož dresu si vybudoval pověst jednoho z nejšikovnějších útočníků v lize. Oilers však většinou hráli druhé housle a týmové úspěchy se nedostavily, takže Hemský chtěl přestoupit. Nakonec odehrál za Edmonton ještě velkou část minulé sezóny a pak byl před uzávěrkou přestupů vyměněn do Ottawy. Tam ho dali dohromady s Jasonem Spezzou a Aleš sbíral jeden bod za druhým. Ottawa ale i přes jeho výrazný bodový příspěvek nepostoupila do play off. Hemák následně nepodepsal v hlavním městě Kanady novou smlouvu a rozhodl se otestovat svou cenu na trhu volných hráčů. Nakonec podepsal v Dallasu, kam byl ještě předtím z Ottawy vytrejdován Spezza. Hemský se se Stars dohodl na tříletém kontraktu s roční gáží čtyři milióny dolarů. Očekávání fanoušků byla vysoká, ale Dallas nevstoupil do nové sezóny ideálně a Hemský také nehrál podle svých představ. Aleš byl dokonce v několika zápasech zdravým náhradníkem a na zlepšení to zatím nevypadá. Ve 28 utkáních si připsal pouhých osm bodů (2+6). Možná by mu pomohl trejd.
  Druhý Čech, kterým se budeme zabývat, je Martin Havlát. Ten v NHL postupně vystřídal dresy Ottawy, Chicaga a Minnesoty a vždy byl pokládán za velmi produktivního hráče. Nejvíce kanadských bodů se mu podařilo nastřádat v sezóně 2008-09, kdy v dresu Chicaga naskočil do všech 82 zápasů základní části a připsal si skvělých 77 bodů (29+48). Velmi dobře hrál i v Minnesotě, díky čemuž si ho vyhlídli Žraloci ze San Jose a nabídli za něj Danyho Heatleyho. Těžko říci kdo na této výměně vydělal víc, protože ani Havlát ani Heatley se ve svých nových klubech příliš dobře neuchytili. Martyho často omezovala zranění, kvůli kterým vynechával velké množství zápasů a když už byl zdravý, nedokázal se plně prosadit. Vše vyvrcholilo tím, že ho Sharks po minulé sezóně vyplatili ze smlouvy a Havlát si tak musel hledat nové angažmá. Hledání ale nebylo nijak dlouhé a Havlát se hned v den otevření trhu s volnými hráči upsal na rok New Jersey, tedy týmu, který má na své soupisce početnou českou kolonii. Marty se s Devils dohodl na ročním kontraktu s platem jeden a půl miliónu dolarů. Ďáblové doufali, že se mu ve spolupráci s českými spoluhráči povede restartovat svou kariéru a nakonec to pro ně bude levná, ale platná posila. To se však zatím Martymu naplnit nepodařilo. Hned krátce po začátku nové sezóny ho opět zbrzdilo zranění, kvůli kterému vynechal několik utkání. Do dnešního dne pak odehrál za Devils 22 utkání a stejně jako Hemský má zatím na kontě osm bodů (3+5).
  Třetí a poslední český hokejista, kterého dnes "proklepneme", bude Radim Vrbata. Ten od doby, co hraje v NHL vystřídal poměrně velké množství klubů. Draftován byl v roce 1999 Coloradem, ze kterého se o několik let později stěhoval do Caroliny. Tam také příliš dlouho nevydržel a přestoupil do Chicaga. Blackhawks ho pak výměnou poslali do Phoenixu, odkud zase putoval do Tampy. Radim si pak chtěl od kolotoče zvaného NHL na chvíli odpočinout, a tak Tampu opustil a vrátil se do Česka, kde hrál českou extraligu za svou rodnou Mladou Boleslav a pak také za Liberec. V sezóně 2009-10 se do NHL vrátil a konečně našel zaslíbený klub. Stali se jím Coyotes z Phoenixu, za které Vrbata již předtím jednu sezónu hrál a zaznamenal zde své bodové maximum, což ho pravděpodobně k návratu do Arizony motivovalo. Radim tam nakonec strávil dlouhých pět let a běžně sbíral okolo padesáti bodů za sezónu. Po minulém ročníku se rozhodl neprodloužit s Kojoty smlouvu a vyzkoušet si trh s volnými hráči. Tam o něj byl velký zájem, ale on se poměrně dlouho rozhodoval. Nakonec se upsal Vancouveru, kde se stal jediným Čechem v sestavě Canucks. Lákala ho představa, že by mohl nastupovat v první lajně s dvojčaty Sedinovými, se kterými nakonec skutečně vytvořil velice údernou řadu a mohl by klidně překonat své dosavadní bodové maximum. Zatím odehrál 30 zápasů a připsal si v nich 24 bodů (13+11).