text: William Wenton: Zloděj luridia - Bobbie Peers | Databáze knih
  Přítomní 279
  od: Bobbie Peers
  90%31 hodnocení
  William Wenton si uvědomuje, že není jako všichni ostatní. Nikdo mu nikdy neprozradil, proč jeho rodina používá krycí jméno. A proč je tak neuvěřitelně dobrý v luštění šifer. A proč jeho dědeček před osmi lety beze stopy zmizel v londýnském metru. Když teď vyluští Nemožnost, nejsložitější šifru na světě, rodiče ho pošlou do londýnského Centra posthumánního výzkumu a jeho život nabere nový a nečekaný směr. Pomalu, ale jistě začne odhalovat rodinná tajemství. A najednou je potřeba rychle najít ztraceného dědečka......celý text
  https://www.databazeknih.cz/images_books/28_/288215/zlodej-luridia-ITt-288215.jpg 4.531
  William Wenton (1.)
  Luridiumstyven (2015)
  I přes fakt, že z dětských let jsem dávno odrostl, je kniha napsaná líbivě.
  Mladým se musí číst skoro sama. Je tam napětí, příběh, ale najdou se i místa, nad kterými jsem přemýšlel.
  Z profesionálních důvodů si udržuji přehled v oblasti literatury pro děti a občas mi to přijde jako řehole. Například při četbě této knihy. Něco tak zbytečného, aby pohledal! Mimořádně nadaný vnuk mimořádně nadaného děda a zcela nenadaných rodičů, se ocitne v tísni, protože je mimořádně nadaný. Jeho nadání spočívá v tom, že mu před očima defilují číslice, občas to celé udělá cvak a hoch postoupí do dalšího kola, bez ztráty desítky, přičemž není jasné proč a zač a nač. Inu, jestliže máte nadané dítě, anebo v to doufáte, snad zkuste raději E=mc(na druhou), lásko moje, neboť i přes věkovitost této knihy, je to paráda, na rozdíl tady od toho.
  Velmi dobře napsaná kniha přečetl jsem ji hned. Už čekám na vydání pokračování.
  Skvěle napsaná kniha. Děti se těší na další díl. Už aby byl přeložen.
  Velmi příjemné čtení z kategorie pro děti. Trošku fantastična, vědy, pátrání.
  1 19.06.2017
  Přečetla jsem ji na žádost dcery, aby měla s kým konzultovat text do čtenářského deníku a byla jsem mile překvapená, jak je to výborná a čtivá knížka.
  4 28.04.2017
  Četl jsem a četl jsem a četl a nemohl se od knížky odtrhnout. Chtěl bych být ve Williamově světě robotů a chtěl bych mít roboty doma. Nejvíc se mi v knížce líbily elektronické masožravé rostliny. Taky bych chtěl umět luštit šifry. Už vím, kdo ukradl luridium, ale to už si přečtěte sami. Taky se moc těším na další díl.
  Zlákala mě zmínka o šifrách. Ale v tomto směru jsem nijaké uspokojení nenalezla.
  Na s. 94 jsem si kladla otázku, jaké má rohy kulatá místnost. A na s. 115-116 jsem našla zajímavou výzvu - je tu psáno, že na rozsvícení jedné žárovky stačí dvě brambory, ale není tu popsáno, jak se toho dosáhne.
  Co bylo dobré - je to napsáno tak, že jsem v podstatě před sebou neustále viděla akční film. Co mě neuspokojilo - nějakou hlubší myšlenku bych musela dost pracně vydolovat. Snad jen jakési varování před přílišnou technikou, na což upozorňoval už Karel Čapek, tady ovšem dosti skryté.