text: Jan Neveselý - ředitel hotelu Royal Regent Karlovy Vary | Business « Best of ... - Profesní magazín
  Jan Neveselý, St. Joseph Royal Regent
  Pečlivou až mravenčí prací s cílem přesvědčit každého jednotlivého hosta, že Royal Regent patří mezi špičkové čtyřhvězdičkové hotely superior. Měli jsme výhodu, že jsme stavěli na dobrých základech. Přesto bylo potřeba udržet si stálé hosty a zároveň oslovit hosty nové, což se v plné míře povedlo. Nejlepší host je ten, který o nás doma hezky hovoří a zároveň s sebou při příští návštěvě ještě přiveze své příbuzné či známé. A pokud ke každému hostu přistupujete, jako by byl ten jediný, pak máte šanci, že přijede znovu. ☺
  Jako u každého hotelu – ty lidské. Profesní znalosti jsou nesmírně důležité, ale bez otevřeného srdce, úsměvů a lidské vstřícnosti ke každému návštěvníkovi hotel nikdy nebude mít potřebnou atmosféru. Je důležité, jak hotel vypadá, ale bez skvělých zaměstnanců nepřežije. Zaměstnanci rovná se hotel. V dnešní době je to o to těžší, že najít dobré lidi je stále složitější. Poznal jsem hodně zaměstnanců a dá se říct, že jsou pro mne stálou inspirací. Pokud jim nerozumíte, nebudou se cítit dobře a nebudou dobře pracovat. Chovejte se k nim jako člověk a oni se budou stejně chovat k vám. Většinou se to podaří, ale přiznávám, že někdy to vyjít nemusí.
  Je to jeden z našich hlavních směrů – rodiny s dětmi. Dětem jdeme naproti od dětského snídaňového bufetu přes dětský koutek v Lobby. Dětské župany i dětská kosmetika předávána malým návštěvníkům hned při příjezdu je samozřejmostí. A pokud bychom hotel rozšiřovali, je už nyní plánován velký dětský koutek s hlídací službou. Chystáme i solnou jeskyni, která je při léčbě dětských nemocí velmi důležitá.
  Jak to říct… Pořád se rozhlížím okolo sebe. Něco málo člověk vymyslí, ale hodně věcí již vymyšleno bylo. Pouze se dívat a umět vhodně vše použít pro svůj produkt. Ve výsledku stačí, abyste se uměli vžít do pocitu hosta, a hned víte, co je potřeba zlepšit. To se mi osvědčilo nejlépe.
  Tam jsem inspiraci nečerpal, ale hotelová škola v Mariánských Lázních byla jasná volba. Věděl jsem, že chci dělat v hotelu a to doslova "cokoli". Být mezi lidmi, něco vytvářet a možná i v budoucnu řídit hotel.☺ Což se podařilo. Dnes vím, že někde v podvědomí jsem to cítil a šel za svým cílem. Je hezké plnit si své sny. Hodně dřiny a odříkání, ale pak to stojí za to. Musím ale podotknout, že bez rodinného zázemí by se tato cesta zastavila hned na začátku.
  Nádherný hotel Hotel Pavlov patřící společnosti Bristol Group. Asi i právě proto, že byl můj první. K ředitelské pozici jsem přistupoval strašně vážně. Hodně lidského přístupu a hodně krkolomných chyb. Co bylo kde napsáno o tom, jak řídit hotel, tak pro 33letého mladého ředitele neplatí. Osobní přístup, naučit se všechny pozice a mít o nich absolutní přehled. Tak, aby zaměstnanci věděli, že víte. Pak můžete kdekoli pomoci a nemusíte se bát, když vám někdo vyhrožuje, že odejde. Tři týdny jsem dělal číšníka. Byla to obrovská škola, která mě strašně moc naučila. Ne ta číšničina, to už jsem uměl dříve, ale nebát se, a pokud už není jiné cesty, tak jít pouze rovně. Oklikou nikam nedojdete. Další velká zkušenost byla v jednání s majiteli. I to bylo velmi poučné a v budoucí době se ukázalo, že velmi důležité pro můj další postup.
  Musím mít čas – pozice ředitele je od rána do večera. Pracujete od osmi a končíte pozdě večer. Když skončíte dříve, tak píšete e-maily. Ale neměnil bych, je to jako droga. To napětí je vyčerpávající, ale neskutečně nabíjející. To za předpokladu, že hotel funguje. Ale zpátky k vaší otázce – odpočívat musím. Za rok mi bude 50 let, a tak trochu cítím, že se musím někdy zastavit… To ale jen proto, abych mohl potom přeřadit na větší rychlostní stupeň. I presto, že nejsem ryze sportovní typ, tak mě baví tenis, fitness, paradoxně i chození v přírodě atd.