text: Jste opravdu šťastná rodina? 5 věcí, které vás stmelí a posílí vztahy! | Supermámy
  Projevujete si doma vzájemně dostatek pozornosti, lásky, respektu a empatie?Jste k sobě dostatečně všímaví? Pokud byste rádi posílili rodinnou soudržnost, vzájemnou důvěru a pocit blízkosti, pojďte do toho!
  Rodina by měla být tím nejpevnějším záchytným bodem. Důvěrně známým přístavem, oázou klidu, ochranou před zmatky, potížemi a šílenou uspěchaností vnějšího světa. Vstřícnou komunitou, která vás podrží, pohladí, utěší, bude s vámi sdílet radosti i smutky. Jenže – zcela upřímně, kdo z nás, v každodenním šíleném kolotoči plném povinností, úkolů, termínů a zrádných moderních technologií, věnuje svým nejbližším tolik času a pozornosti, kolik by si zasloužili? Možná je na čase se to znovu naučit. Vyzkoušejte všichni společně následující techniky (nebo alespoň některé z nich), které vás znovu zblíží, zpomalí a zbystří vnímavost v životě plném spěchu a stresu. A co víc, tyto aktivity dokáží mj. také skvěle pomoci v případě, že některý z vašich potomků trpí hyperaktivitou nebo poruchou ADHD (jak říká Meryl Davids Landau, autorka knihy Osvícené rodičovství, zaměřující se na posilování duchovního života s dětmi).
  "Poslechová" procházka
  Vyrazte se projít ven, do přírody, lesa nebo třeba jen za humna. Choďte zcela potichu a pozorně napínejte uši. Poslouchejte veškeré okolní zvuky. Ptačí zpěv, šustění spadaného listí, hvízdání větru, štěkot psa z dálky i vlastní dech. Pokud se opravdu soustředíte, najednou zjistíte, že slyšíte mnohem víc, než jste si mysleli. Poslechovou chůzi můžete praktikovat kdekoli a kdykoli. Jen vám pak možná bude připadat nesnesitelně hlučná i oblíbená restaurace, tramvaj nebo přeplněné nákupní centrum. Příroda je prostě nejlepší prostředek relaxace.
  Naplno vnímejte, co jíte
  Dobré jídlo má na mezilidské vztahy magickou moc. Snídani nehltejte v běhu ve stoje u kuchyňské linky, děti nenuťte, aby do sebe rychlostí blesku a bezmyšlenkovitě nacpaly ranní cereálie nebo croissant, z večeře si udělejte společenskou událost, kdy se sejde celá rodina u do dálky vonícího jídelního stolu. Naučte se jídlo si užít od prvního do posledního sousta a opravdu poctivě ochutnávejte vše, co dáváte do pusy. Přivoňte, vnímejte strukturu, teplotu, chuť a vůni, požádejte své spolustolovníky, aby aspoň chvilku nemluvili a snažili se (každý sám za sebe) všímat si rozmanitých pocitů, které v nich ten který pokrm vzbuzuje. Ať už je to pečený kus masa, šťavnatý burger, horké maliny se zmrzlinou, pizza, švestková bublanina, houby nebo rajčatovo-bylinková omáčka na špagety. Vaše mysl vám pak většinou spolehlivě nabídne vzpomínku na nějaký okamžik, emoci, zážitek, člověka, dovolenou a tak dále.
  Skenujte svá těla
  Zajímavý výzkum, který provedli vědci z americké University of Massachusetts, se snaží povzbuzovat lidi k takzvanému skenování svých těl. Jak to provést? Udělejte si z toho zábavnou hru. Sedněte si s dětmi na pohovku v obýváku (případně lehněte na koberec nebo velkou postel) a mlčky nebo nahlas myslete postupně na všechny části těla. Začněte u prstů na nohou (v duchu si je spočítejte, na žádný nezapomeňte), po chvíli přeneste své vědomí a maximální pozornost na další "části" – chodidla, kotníky ,lýtka, kolena a tak postupujte dále, dokud se nedostanete až k temeni hlavy. Vzájemně si můžete pojmenovávat části svých těl (klidně i vtipně) a stručně popisovat, jak se cítíte. Například můžete říct: "Zaměřuji se na svůj žaludek a cítím, že mám asi trochu hlad." Vaše dítko může zase pronést třeba: "Zaměřuji se na svou levou nohu. Myslím, že je příliš malá." Pokračujte tak dlouho, dokud vás to bude bavit.
  Přepněte na ticho
  Dokázat si užít chvíle naprostého a ničím nerušeného ticha je v dnešní době velkým uměním. Přiznejte barvu, nejste z představy absolutního ticha ani trochu nervózní? Nebo máte naopak potřebu čas od času utéct z věčného a nikdy neustávajícího hlaholu někam hodně daleko a zacpat si uši?? Vyhlaste doma každodenní trénink "tiché" domácnosti. Začněte s pěti nebo deseti minutami a pokuste se propracovat až k hodině (nebo i déle). Nepovolte ani jiné formy komunikace, tabu je psaní vzkazů nebo gestikulace. Maximum je krátká "SOS" zpráva, pokud se něco zásadního děje. "My doma provozujeme "němá" sobotní dopoledne už déle než rok. Je to dokonalý odpočinek a myslím, že si to užíváme my s manželem i obě děti. Vzpomínám si, že při úplně prvních pokusech jsem byla doslova šokovaná tím, jak "hlučné" může být totální ticho. Moje mysl jela naplno, zřejmě aby to všudypřítomné ticho naplnila. Skvělý způsob, jak se obrátit na chvíli sám do sebe, zastavit se jen u svých vlastních myšlenek. Svět vám pak připadá mnohem živější, než dříve, protože když "vypnete" cestu, po které vám běžně uniká tolik energie, zbystří se všechny smysly," svěřuje se osmatřicetiletá Silvie, maminka jedenáctiletých dvojčat.
  Meditujte. Po svém.
  Divný nápad? Říkáte si, že ani náhodou přece ty vaše rarachy neudržíte v klidu? Jasně, formální způsoby meditace, kdy jen sedíte rovně jako pravítko, bez pohybu a soustředíte se jen na správné dýchání, bývá někdy obtížné i pro dospělé. Ale pokud si vytvoříte nějaký schůdný způsob a vlastní rituál, uvidíte, že je to velmi efektivní. Budhističtí mniši vědí, o čem mluví a proto tráví meditacemi spoustu hodin denně. Jak to udělat a nalákat i děti? Zhasněte doma světla, zapalte svíčku, vypněte telefony, televizi i tablety. Posaďte se na zem (podložku, koberec nebo polštářek), případně do pohodlného křesílka či židli. Chvíli jen tak v klidu seďte a zaměřte se na dech. Dětem poraďte, ať si představí, že pomalu foukají do šálku s horkým čajem, aby rychleji vychladl. Snažte se prodýchávat dovnitř a ven nosem. Oči zavřete a myslete jen na to, jak s každým výdechem odchází veškerá negativní energie, s nádechem do vás naopak proudí nová síla. Ukončete seanci ve chvíli, kdy ratolesti začnou rušit. Během společné mediatce můžete stát také všichni v kruhu a držet se za ruce.