text: 3. prosince 2000 17:50, aktualizováno 17:50
  Praha - Jiřina Jirásková vystupovala deset let především v roli ředitelky Divadla na Vinohradech. Na jevišti se v tomto období objevila jen sporadicky. Její funkce skončila se závěrem minulé sezóny a v této se do hereckého souboru vrací v hlavní roli Úrsuly v dramatizaci románu Gabriela Garcíi Márqueze Sto roků samoty, který režíruje a inscenačně upravil Petr Novotný.
  Přečtěte si rozhovor uvnitř článku
  Zapojte se do chatu na téma: Kulturní osobnost prosince.
  Opět studujete v Divadle na Vinohradech velkou roli, ovšem už nikoliv jako ředitelka...
  Když jsem se stala ředitelkou, záměrně jsem v sobě upozadila své představy, co všechno bych chtěla hrát. Repertoár jsme museli budovat i s ohledem na jiné zájmy, a navíc v souboru je několik hereček mého věku nebo i o něco mladších, které především měly hrát. Já jsem byla ředitelka.
  Gariel García Márquez
  režie a insc.
  úprava Petr Novotný
  dramatizace Giörg Schwajda
  výprava Mihail Tchernaev
  hrají Jiřina Jirásková
  Nebylo vám to líto? Sedmdesátá léta vás odsunula od práce z politických důvodů a v devadesátých jste se vzdálila dobrovolně?
  V sedmdesátých letech jsem sice poměrně dlouho a striktně nesměla pracovat ve filmu a v televizi, ale na divadle mě potkaly krásné příležitosti. Včetně role, kterou jsem až do této chvíle považovala za svou nejoblíbenější, Pilar v dramatizaci Hemingwayova románu Komu zvoní hrana.
  Od této chvíle to tedy bude Úrsula v dramatizaci Márquezova románu Sto roků samoty?
  Pravděpodobně ano. Zajímavé je, že je velmi podobná právě Pilar s tím rozdílem, že má kolem sebe velkou rodinu. Je to postava, která má až archetypální znaky. Vztahy a situace, které prožívá, jsou těmi nejzákladnějšími v lidském životě.
  Našla jste v ní nějaké zvlášť blízké téma?
  Za sedmdesát let svého života jsem mnohé podobné vztahy či situace sama zažila či jsem byla jejich svědkem.
  Bylo pro vás jednodušší zkoušet už bez ředitelských povinností?
  Představovala jsem si to tak, ale bohužel tomu tak není. Skoro souběžně s novou inscenací v Divadle na Vinohradech jsem zkoušela jedno zájezdové představení s Janou Brejchovou, a navíc mám ryze soukromé problémy s přestavbou bytu, protože už několik týdnů žiju na stavbě.
  Znamená to, že když jste ještě jako ředitelka zkoušela hlavní roli v Návštěvě staré dámy, bylo to stejně namáhavé?
  Problém byl jiný a já jsem na něj přišla až časem. Když zkoušíte, musíte na tu práci myslet čtyřiadvacet hodin denně, s rolí vstáváte i chodíte spát - alespoň já jsem ten typ. To samozřejmě ve funkci ředitelky nebylo možné. Tento problém jsem odhalila, už když jsem hrála Jezinky bezinky. Proto jsem se roli v Návštěvě staré dámy dlouho bránila.
  Jak vás při nynějším zkoušení přijali vaši kolegové? Nemají k vám stále ještě odstup?
  Chovají se ke mně tak mile, až mě to překvapilo. Shodou okolností v inscenaci hrají z valné části herci, které jsem do souboru přijímala já. Teď jsem mezi nimi velmi šťastná. To spíš já se nemohu zbavit určitých návyků ředitelky. Dřív to bylo mou povinností stále sledovat, jestli někde nehoří, neteče voda, neválí se nějaký nepořádek. Teď, když něco takového vidím, mám v první chvíli nutkání to řešit, a teprve potom si uvědomím, že stačí, když to někomu řeknu.
  Také režiséra Petra Novotného jste do Vinohradského divadla přivedla vy ...
  Dokonce jako muzikálového režiséra. Poprvé v našem divadle pracoval v roce 1994, kdy jsme je na léto pronajali muzikálu Les Misérables. Od té doby tu už režíroval i činohru, Hubačovu hru Hostina u Petronia. Práce s ním je velké potěšení, a protože je to i okouzlující člověk, také zábava.
  Jakou si plánujete budoucnost? Nebudete teď mít konečně čas na zahradu na Šumavě, pozorování ptáků a čtení encyklopedií?
  Bylo by to opravdu krásné a kdysi jsem si to takhle představovala. Teď jsem však zjistila, že moje touha paňácovat je tak silná, že se divadla hned tak nevzdám.
  Autor: buš (MF DNES), ipd, brt
  Témata: Gabriel García Márquez, Metropole, Praha, Divadlo na Vinohradech, Jana Brejchová, Jiřina Jirásková, Marta Vančurová, Petr Novotný (režisér), Simona Postlerová, Šumava, Vladimír Dlouhý, Vladimír Dlouhý (herec), Zlata Adamovská, Zlato
  Pod názvem Sametová generace začala ve čtvrtek v prestižním repertoárovém kině Riverside Studios v Londýně přehlídka...
  Tři roky věnovala režisérka Hana Burešová společně s dramaturgem Štěpánem Otčenáškem tématu Velké francouzské revoluce....
  Pražské Bio Konvikt bude od pátku do neděle promítat filmy finančně podpořené v rámci projektu Praha - Evropské město...
  Již několik týdnů vyprodaný koncert Ondřeje Havelky a jeho Melody Makers zahájil v pátek v bratislavském Štúdiu L+S...
  Vydání obrazové edice doprovází filmová přehlídka
  Obrazový životopis Oldřicha Nového je prvním titulem v nové ediční řadě nakladatelství Formát, do níž před Vánocemi...