text: Když Češka běhá v Keni: občas nejde elektřina a často se krátí dech - iDNES.cz
  Londýn (Od našeho zpravodaje) - Prašné oranžové cesty obklopuje žloutnoucí tráva, již souží africké slunce. Nadmořská výška: 2 400 metrů. Místo: keňský Iten. Magie pro běžce: k nezaplacení. Nebo snad ne tak docela? "Já nevím," odpoví upřímně česká atletka Lucie Sekanová. "Byl to pro mě velký zážitek. Velký lidský přínos. Ale už se tam asi nevrátím."
  Česká steeplařka na mistrovství světa v Londýně neprošla z rozběhu, tradičně jej ovládli právě zástupkyně afrických velmocí. "Už účast sama je pro mě odměna," říká. Loni těsně přišla o olympiádu, limit nezvládla o titěrných osm setin. A tak se rozhodla, že vyrazí trénovat tam, kde to umí možná nejlépe na světě. Do Itenu.
  Sekanová požádala o veřejnou podporu a v rámci takzvaného crowdfoundingu částku 85 tisíc korun dokonce o pár stovek překročila. "Přála jsem si to, ale nepočítala jsem s tím. Moc si cením toho, jak mě lidé podpořili," je vděčná.
  A tak vyrazila do Keni.
  Iten je de facto legendární lokalita. Trénovali tu olympijští šampioni Kipketer, Birra, Rudisha. I první odkaz v Googlu vám nabídne možnost zkusit si tady běžecký kemp. Existují tucty článků, ba i studií o tom, proč jsou Keňané na těchto distancích předurčeni k úspěchům. Genetické dispozice, konkurence, touha po lepším životě...
  Lucie Sekanová (vzadu uprostřed) během prvního rozběhu na trati 3000 metrů s překážkami na mistrovství světa v Londýně.
  Sekanová zde byla pět týdnů a názor má: "Já myslím, že to mají od narození. Když trénují v téhle výšce a pak sjedou dolů na závody, najednou mají spoustu kyslíku."
  Toho kyslíku, který se jí naopak docela často nedostával. "Musím říct, že vzhledem k nadmořské výšce to nebylo ideální," přizná. "Aklimatizace trvala nějakých 15 dní, bylo to náročné."
  I to je cenné poznání; ani lokalita proslavená tolika šampiony z vás dalšího "automaticky" neudělá. K čemuž se přidávají další poznatky. "Stačí je sledovat, jak válí trénink co trénink. Jak chodí lehoučce na vyklusání, což u nás moc neznáme; i to je dobré vidět, že se neběhá jen rychle. A hlavně v jakých podmínkách žijí, to je neskutečné. První týden se mi docela chtělo domů – můžeme být rádi, kde žijeme my," popisuje.
  Momentka z Itenu, líhně špičkových běžců.
  Kromě nezpochybnitelných běžeckých zážitků totiž sbírala hlavně ty životní. I když díky příspěvkům přejících měla vyšší standard, líčí: "Ani v těch lepších podmínkách občas netekla sprcha a nešla elektřina." Afrika je syrová, její obyvatelé však unikátní. I pro Sekanovou.
  "Všichni vás zdraví, hlavně děti. Ty je nádhera vidět," rozzáří se jí tvář a na zápěstí si mne keňský náramek na památku. "Jasně, někdy také škemrají peníze. Ale jinak jsou usměvaví. Některé děti se k vám přidají a běží, v sandálcích třeba kilometr drží naše tempo. To jsme koukali. Jsou fakt šikovní!"
  Kromě tradiční Šumavy plánuje napříště sbírat kilometry ve vyšších lokalitách spíš v Livignu či ve Svatém Mořici. Vzpomínky na Afriku jí však zůstanou navždy: "Rozhodně jsem ráda, že jsem to zkusila."
  Témata: Lucie Sekanová, Londýn, Google, Afrika, Livigno, Šumava, Svatý Mořic, MS v atletice 2017 v Londýně