text: V první části příběhu se setkáváme s Davidem, nezkušeným mladičkým volksdeutschem, jenž odjíždí po záboru Těšínska Poláky do Gdyně, a odtud do Afriky, kde je shodou náhod donucen bojovat proti Britům. Jako jediný přežije bombardování letecké základny v poušti. Ve chvíli, kdy pohřbívá své mrtvé druhy, udeří na tábor patrolující britský letoun…
  V druhé části probíhá vylíčení drastických válečných zážitků českého Slezana, jenž se bez vlastního přičinění stal příslušníkem Waffen SS a jako takový se podílel na válečném tažení Ruskem; začíná zhruba v době, kdy Paulusova 6. armáda prolomila střední stalingradský obranný obvod a německá Skupina armád A na Kavkaze ovládla Elbrus, a končí v období raných příprav na ofenzivu v kurském oblouku.
  Pravidlo jedna – nikde zbytečně nevystrkovat palici, všude je zalezlá ohromná spousta ruských odstřelovačů, někteří z nich vám dokáží ustřelit hlavu na půl kilmetru. Pozor na Rusy v zádech, lezou z kanálů jak krysy a napálí to do vás, když to nejmíň čekáte.
  Pravidlo tři – jakýkoliv soucit, útrpnost, smilování ze sebe přímo tady na tomhle místě rychle setřepte, jinak nepře­žijete ani tenhle den. Zapamatujte si: pod naše a taky pod svoje těžce raněné Rusové strkají dotykové miny, takže velice užitečná rada: U našich, které jste i jen na chvilku ztratili z očí – lítost nelítost – vždycky čekat na ženisty – i kdyby to mělo trvat třeba celý den. Za světla je dozadu stejně nikdo nedostane. Když vám půjde na nervy kvílení raněného Rusa, zacpete mu hubu ručním granátem, hlavně ale nikdy, za žádných okolností k němu nelezte.
  Pravidlo tři – ve Stalingradu se zajatci berou jen na rozkaz. Nedopravíte je do týlu, cestou je ruští odstřelovači odpraví, vás hned potom. Nemusím asi zdůrazňovat, že z pozice nesmíte za žádných okolností odcházet, takže byste zajatce museli hlídat. Praktická rada: Zastřelte každého Rusa v té chvíli, kdy před vámi zvedne ruce, sami se brzy přesvědčíte, že to oni dělají právě tak. Buďte tvrdí, jedině tak máte šanci na život.
  
  Ovesná kaše má v racionálním jídelníčku pevnou pozici. Prospívá tělu i peněžence. A protože je připravena velmi rychle, je i ve středu zájmu všech, které nebaví trávit hodiny u sporáku, ale přesto chtějí konzumovat čerstvou stravu. Ovesná kaše nemusí být jen mazlavé našedlé cosi, chuti mdlé. Aniž bychom přidělali víc nádobí nebo ztratili víc času, můžeme připravit ovesnou kaši, která bude chutnat jadrně jako po oříškách a i její struktura bude lahodit patru. Oblíbí si ji děti i dospělí.