text: Už jen pouhá existence ghett odpovídá na vaši otázku: „jaké mají možnosti desetitisíce chudých lidí bez majetku a znalosti jazyka z úplně jiného prostředí, kteří si chtějí zajistit existenci?“. Jsou to právě ghetta s levným bydlením, kde funguje společný jazyk, vzájemná pomoc mezi souvěrci, levné halal obchody a čajovny, mešity atd., a hlavně kde lze vyžít bez problémů i ze sociálních dávek. Integrace imigrantů proto musí spočívat především ve vytvoření pracovních možností a nabídce slušného bydlení v místě, stanoveném hostitelským státem. Na jejich základě se může imigrant rozhodnout, zda přijme, nebo, a to je důležité, opustí bez dalších požadavků zemi. Zářným příkladem tohoto postupu byla právě integrace řeckých imigrantů, kterou jsem zmínil na začátku tohoto rozhovoru.
  Nepřátelské nálady, které příslušníci ghett vůči většinové společnosti mají, jsou dle vás dané faktem chudoby a sociálního vyčlenění, nebo jak někdy tvrdí odpůrci imigrace je to způsobeno tím, že se muslimové z důvodu svého náboženství nemohou a nechtějí začlenit?
  Je to kombinace obojího. Islám je bezesporu agresivní náboženství. To víc než dostatečně dokazují bohaté dějiny křesťansko-muslimských válek. Je ideální platformou pro frustrované lidi, kterým dává pocit převahy nad nevěřícími, a navíc slibuje skvělý posmrtný život v případě, že jeho vyznavač zemře ve jménu Alláha v boji. Proti tomu nemá Evropa co postavit, nemůže nabídnout jinou alternativu, než volně dostupné porno, chrámy supermarketů a kulturu multikin.
  Každý, a to doslova, vyznavač islámu námi jako Evropany pohrdá. Jsme pro něj slaboši neschopní nenávidět a bojovat, tolerance a snaha pomoci jsou považovány za projev naší zbabělosti a slabosti. Zejména migranti z Afriky jsou nám často civilizačně i intelektuálně vzdáleni tak, že si to naprostá většina lidí nedovede ani představit. Nerozumí nám, nenávidí bělochy, nevědí, proč by měli pracovat. Všude je spousta jídla v obchodech a bílé ženy jsou tak snadno dosažitelné. Umí dobře zacházet s nožem a s mačetou. A znají svá „práva“. Tací lidé se integrují a začleňují opravdu velmi obtížně.
  Ekonom a publicista Lukáš Kovanda je přesvědčen, že vlna imigrantů nebude pro Evropu ekonomicky přínosná. Podle něho to nelze srovnávat s tím, kdy lidé ze sovětského bloku utíkali na Západ a po letech byli pro hostitelské země přínosem, jako například Miloš Forman pro Ameriku. Co říci na tyto argumenty?
  S panem Kovandou bezvýhradně souhlasím, tato situace je zcela nesrovnatelná. Samozřejmě, mohou se objevit lidé, kteří by potenciálně mohli být přínosem (mezi Syřany a Iráčany jsou lékaři, inženýři i kvalifikované zdravotní sestry). V čem nám pomůže dvoumetrový Keňan, který se půl dosavadního života živil pytláctvím, nebo Eritrejec, který s mačetou a kalašnikovem v ruce prošel dvěma mezikmenovými válkami, to opravdu netuším.
  Zhruba před týdnem se objevila tzv. výzva vědců, která bije na poplach před šířením xenofobních a rasistických nálad ve společnosti kvůli přívalu běženců. Vědci spílají české většinové společnosti, že nechce pomáhat lidem v nouzi a veřejnost naopak zcela z druhé strany většinově přijímání migrantů razantně odmítá. Kdo je v právu? Jak se postavit k mínění většiny, měli by ho politici respektovat nebo lidem vysvětlovat, že se mýlí?
  Jsem rád, že tato výzva vznikla. Nechci nijak snižovat intelektuální úroveň jejích autorů a signatářů, ale pokud má tenhle pamflet svědčit o úrovni naší vědy a vysokého školství, potěš nás pán Bůh. Autoři výzvy přitom měli úžasnou možnost vyzvat tváří v tvář jedné z nejhorších krizí evropských dějin politiky, vědeckou obec i veřejnost k diskusi nad řešením skutečných problémů a otevřít prostor pluralitě názorů. Místo toho zvolili cestu, omezující svobodnou diskusi, analýzu a demokratické vyjádření názorů. Jejich jména ovšem zůstanou zachována pro budoucí generace, stejně jako jména signatářů dopisu, zvoucího do ČSSR ruská vojska.
  Naši politici by si měli uvědomit, že buď je názory nás, voličů, přesvědčí o nutnosti racionálnější strategie a změně přístupu k informování veřejnosti, nebo budou ve volbách nahrazeni těmi, kteří budou lépe odpovídat třeba i scestným představám lidí o skutečném stavu migrační krize. Jinak by jim nezbývalo, řečeno slovy Bertholda Brechta, než vyměnit národ. Otázkou ovšem je, jestli se právě toto v rámci migrační krize již neděje.
  Někteří komentátoři začali hovořit o tzv. předběžné opatrnosti v přístupu k uprchlické krizi. Stejně jako v případě údajné hrozby globálního oteplování či výbuchu jaderné elektrárny ve Fukušimě, kdy následovala předběžná opatření, přestože nám stejné riziko nehrozilo. Na totéž bychom prý měli mít právo i v případě masivních vln imigrantů. Vnímáte to jako logické opatření ve snaze ochrany bezpečnosti, anebo bychom takto vůbec v případě uprchlíků neměli uvažovat? Co k tomu říci?
  Přiznám se, že nerozumím otázce. Čísla přece hovoří jasnou řečí. V ČR již žije téměř deset tisíc dobře organizovaných praktikujících muslimů, tvořících uzavřené komunity. Jejich členové hledají možnosti, jak využít slabin naší společnosti k získání mediálního prostoru, k prosazení staveb dalších mešit, modliteben a tzv. islámských kulturních center, kde podle zahraničních zkušeností nejčastěji vznikají buňky dogmatických islamistů, z nichž se rekrutují tzv. „radikálové“.
  Mám snad považovat za výraz „předběžné opatrnosti“ nulovou reakci státní správy na požadavek ředitele Muslimské unie v ČR Muhamada Abbase, vyjádřený v Hyde Parku České televize 15. 1. letošního roku? Požadoval zde přitom věc v právním státě naprosto nemyslitelnou – připustit (jako výjimku pouze pro muslimy) v ČR existenci paralelního právního řádu, založeného na právu šaríja. Pro mě jako občana ČR zcela nepochopitelně tento výrok nevyvolal okamžitou ostrou reakci ministerstev spravedlnosti a vnitra, ani jednoznačné odsouzení ze strany premiéra. Politická reprezentace tím dala bez ohledu na zájmy většinové společnosti jasně najevo, že je ochotná ustupovat požadavkům nepřizpůsobivé a netolerantní části české muslimské populace, která se stále radikálněji a hlasitěji vymezuje vůči našemu způsobu života a nerespektuje naše zákony a zvyky. Pokud projevíme byť jen náznak slabosti, bude to situaci jen zhoršovat s tím, jak bude přibývat imigrantů muslimského vyznání, legálně nebo ilegálně se pohybujících na území ČR a nacházejících v islámských komunitách jak relativně bezpečný úkryt a zázemí, tak pozorné posluchače a možné následníky.
  Pokud jde o debaty kolem vracení uprchlíků, jejich výběr, kdo u nás může zůstat a koho pošleme zpět, jak bychom měli rozlišovat? Co by mělo být měřítkem nebo ukazatelem? A především, které konkrétní země původu brát jako ty, z nichž by Evropa neměla ilegální imigranty přijímat?
  Pokud se podaří prosadit ideu uzavření schengenských hranic a důsledného výběru skutečných válečných běženců, jednoznačným identifikátorem musí být doklady a prokazatelná země původu. Důležitý ukazatel je také to, zda jde o „osamělého střelce“, nebo otce s rodinou. Klíčová je rovněž kvalifikace, ochota podřídit se předepsanému režimu po vstupu do EU a ochota pracovat.
  Evropa by se měla držet zásady nebrat migranty z afrického kontinentu, zejména z jeho centrální a jižní části. Civilizační bariéry a kulturní odlišnosti jsou zde tak velké, že v podstatě vylučují integraci těchto lidí do evropské společnosti. Jediná možná forma soužití s nimi je koexistence, a to ještě za velmi specifických podmínek hrozby tvrdými restrikcemi v případě jakéhokoliv porušení zákona. Tuto skupinu vidím v evropském prostředí jako nejrizikovější z hlediska trestné činnosti, extremismu i porušování lidských práv. Zkušenosti z mnoha zemí EU i USA o oprávněnosti mého názoru vypovídají naprosto jednoznačně. Migranty, kteří se již do schengenského prostoru dostali, je třeba považovat za persony non grata a organizovaným způsobem je vyhostit.
  
  Legendární série taktických akcí Dynasty Warriors, jež dosud vycházela pouze v konzolové verzi, se dočká i počítačového zpracování. Dynasty Warriors 4 představila společnost Koei na letošní E3, ale krom několika fešných screenshotů se o této hře od vývojářského týmu Omega Force nijak zvlášť nezmiňovala. Přitom by mohlo jít o poměrně zajímavý titul, který by počítačové akce obohatil o lákavou konzolovou všehochuť. Krom toho se šušká i podpoře multiplayeru až pro 64 hráčů, což je více než lákavý prvek. Podrobnější informace zatím bohužel nejsou známy.
  
  Fragmentace pevného disku měla už dávno být něčím, co prakticky neznáme, koneckonců Windows tuto možnost přidal do svého repertoáru a mělo být jasno.
  Bohužel nebylo, kvalita byla nevalná a tak z neschopnosti jednoho prosperuje řada dalších firem. Jednou z nich je firma Condusiv Technologies (dříve Diskeeper), která přišla s novou verzí svého známého programu Diskeeper.
  Ten existuje ve dvou verzích, dražší Professional (64.95 dolarů) a levnější Home (29.95 dolarů). Další dvě verze pro sítě jsou potom o něčem jiném. Poměrně nepochopitelně si levnější verzi můžeme nainstalovat na tři počítače, zatímco tu drahou pouze na jeden.
  Po delší době firma změnila nejen grafický vzhled, ale i systém ovládání. A v tom je základní problém. Ovládání rozhodně není intuitivní, ba naopak, a najít krok, kterým aplikaci skutečně spustíme, je nepříjemně a hlavně zbytečně složité.
  Trumfy z minulých verzí zde zůstaly – od solidně fungující aplikace InvisiTasking, která se stará o to, aby se pro defragmentaci použily pouze ty zdroje, které počítač zrovna nevyužívá, přes technologii Intelligent File Access Acceleration Sequencing Technology, která monitoruje všechny soubory v reálném čase a podle frekvence jejich používání je na pevném disku přerovnává.
  Novinkou není ani aplikace IntelliWrite, která se stará o to, aby byly kritické soubory přesouvány s větší péčí, čímž se snižuje riziko selhání disku. Jako novinka se objevila funkce TRIM, patřící pod aplikaci HyperFast. Oba nástroje jsou určeny pro disky SSD (které program dokonce automaticky rozpozná). TRIM nachází a identifikuje kusy místa určené pro vymazání, takže je potom může použít. Užijeme si to ale pouze od Windows 7, starší verze tuto technologii nepodporují.
  Další novinkou je HyperBoot, která by měla přesunout soubory potřebné pro spouštění počítače tak, aby byly lépe dostupné a teoreticky tak zrychlit startování počítače. Poněkud spornou novinkou je možnost posílat na firemní soubor informace o stavu pevného disku, za což bychom se měli dočkat statistických informací o tom, jak je na tom pevný disk se zdravím. Fungovat to bude ale jen po dobu licence, tj. jeden rok.
  Jako vždy můžeme pracovat dvěmi způsoby – buď plně automatickou defragmentací při spouštění počítače, která umožní přesun těch souborů, které si normálně operační systém chrání, nebo manuální analýzou a defragmentací ve chvíli, kdy si na ní vzpomeneme. Prakticky každý krok si můžeme nastavit podle potřeby, nicméně jednotlivé úkony najít, to je kus života těžkého. Díky neohrabanému rozhraní máme pocit, že se Diskeeper stará spíše o informace o pevném disku nežli o jeho defragmentaci.
  Tento software již delší dobu nemá výraznou chybu. Od minulých verzí toho sice přibylo dost, ale že bychom pocítili nějaké revoluční změny, o tom pochybuji. Otázkou ovšem je, jestli na podobné v podstatě jednoúčelové utilitce ještě lze něco revolučně měnit. A potom je tady samozřejmě nové rozhraní, které nové majitele rozdělilo na dva tábory. Bohužel ten početnější křičí „faul“. Pokud Diskeeper nemáme, dvanáctkou chybu rozhodně neuděláme. Ale pokud máme naistalovanou některou z verzí 10 či 11, není kam spěchat.
  
  - Pokud byste to však nemohli vydržet, Herní krajina není nijak oplocena, její návštěva je na vlastní nebezpečí, respektujte prosím uzavírku některých herních prvků.
  - Dle vládních nařízení je aktuálně zákaz ubytovávat hosty v ubytovacích zařízeních. Existují však výjimky, stanovené vládními nařízeními, jako například ubytování za účelem výkonu práce. Informujte se proto o možnosti ubytování přímo u vybraného ubytovatel.
  - Dle vládních nařízení je aktuálně zákaz provozu restauračních zařízení vyjma rozvozu a výdejových okének. Informujte se prosím přímo u vyberané provozovny, zda-li nabízí rozvoz nebo výdej z okénka. Níže naleznete seznam provozoven, které nám své služby potvrdily:
  
  Domů Zpravodajství Aktuálně Na radnici vlaje černý prapor, nad úmrtím svého slavného rodáka truchlí i...
  Zármutek nad úmrtím svého rodáka Karla Gotta a upřímnou soustrast mistrově rodině i pozůstalým vyjadřuje také město Plzeň. K uctění zpěvákovy památky vyvěsilo dnes krátce po oznámení smutné zprávy na objektu své hlavní historické radnice v centru metropole černý prapor. V mázhauzu radnice město zpřístupní v odpoledních hodinách kondolenční knihu, do níž budou moci Plzeňané napsat Karlu Gottovi i rodině poslední vzkazy. Karel Gott se v Plzni narodil 14. července 1939, v listopadu 2009 získal čestné občanství svého rodného města.
  „Pan Karel Gott byl díky svému neúnavnému úsilí a mimořádnému talentu jednou z nejvýraznějších osobností naší země. Plzeň si vždy vážila a bude vážit jeho úspěchů, svým dílem významně přispěl i k prestiži našeho města. Zprávu o jeho úmrtí přijímám se zármutkem. Malou útěchou mi může být to, že jsem měl možnost panu Karlu Gottovi letos za město Plzeň darovat k jeho životnímu jubileu speciální dárek, jenž ho potěšil,“ uvedl primátor Martin Baxa (ODS). Město Plzeň v červenci svému rodákovi darovalo speciální sedmnáctilitrový dřevěný soudek naplněný dvanáctistupňovým plzeňským pivem, na přední straně soudku byla vyryta slova: PLZEŇ MISTROVI.
  Karel Gott v západočeské metropoli žil s rodiči do roku 1945, poté se přestěhovali do Prahy. V 50. letech 20. století začal vystupovat jako amatérský zpěvák a účastnit se pěveckých soutěží. Začátkem 60. let začal studovat zpěv na pražské konzervatoři. Milníkem jeho kariéry byla nabídka na angažmá do divadla Semafor v roce 1962, o rok později získal svého prvního Zlatého slavíka.
  
  Popron.cz - Mozaika klobouček příroda 3,2cm hladký 36ks + předlohy 7ks pro nejmenší v krabici 33x24x4cm 24m+ - Lena - Hry pro předškolní děti - Společenské hry, Hračky a hry, Pro děti - DVD, CD, LP, hudba, video. Hračky, vše pro domácnost. Dárky
  › Pro děti › Hračky a hry › Společenské hry › Hry pro předškolní děti › Mozaika klobouček příroda 3,2cm hladký 36ks + předlohy 7ks pro nejmenší v krabici 33x24x4cm 24m+
  Součástí balení je 7x barevná šablona (slouží jako předloha k umísťování kolíčků, motiv ponorka, jednorožec, jablko, kočka, ježek a šnek), 36kolíčků. Velikost kolíčku 33mm.
  
  O firmě » Sortiment » Manipulační technika » Rudly standardní » Stohovací a pytlovací vozíky » Stohovací a pytl. vozík II.
  
  Shrnovací dveře plastové do 193x200cm 1 řada prosklení imitace dřev | Parapety, kliky, rolety, schody, dveře, podlahy.
  Shrnovací dveře do šíře 193cm a do výšky 200cm s jednou řadou prosklení imitace dřev. Přesné rozměry napište do poznámek v objednávce. Pozor - od vý... celý popis
  
  Chcete se zahřát? Není nic lepšího než talíř husté, poctivé, a především chutné polévky. Máte raději rajčatovou, kukuřičnou, nebo z řapíkatého celeru? Máme pro vás recepty na všechny tři!
  Na klasické masové vývary tentokrát zapomeňte. Dnes budeme vařit husté krémové polévky ze zeleniny! Máte rádi rajčata, řapíkatý celer nebo kukuřici? V tom připadě si dnes přijdete na své.
  Potřebujete:1 cibuli, 5 stonků řapíkatého celeru, 1 litr zeleninového vývaru, 4 lžíce oleje, bagetu, 2 lžíce strouhaného parmezánu, 200 ml smetany, sůl a pepř.
  Cibuli nakrájejte nahrubo a na oleji ji nechte zpěnit. Přidejte pokrájený řapíkatý celer, nechte zesklovatět, a poté polévkový základ zalijte vývarem. Nechte asi patnáct minut prohřát, dochuťte solí a pepřem a polévku rozmixujte tyčovým mixérem. Pak už jen vmíchejte smetanu, nechte probublat. A můžete podávat! Samozřejmě s plátky opečené bagety, posypané parmezánem.
  Potřebujete: hrst cherry rajčátek, 1, cibuli, 4 stroužky česneku, snítku čerstvé bazalky, 400 ml krájených konzervovaných rajčat, 1 lžíci cukru, sůl a pepř, olivový olej, smetanu ke šlehání na zjemnění.