text: Test - Kawasaki Z1000: klidný svalovec | Autofun.cz
  Test - Kawasaki Z1000: klidný svalovec
  Úvodní stránka » Motorky » Testy » Test - Kawasaki Z1000: klidný svalovec
  Velký Zed má téměř vše, co jsem očekával od velkého streetfightera. Je dostatečně robustní, má odvážnou stavbu vzbuzující respekt, pořádné laufy a silný motor. Kawasaki letos inovovala Z1000 a Z750, my testovali litrovou verzi o výkonu 125 koní.
  Představení Kawasaki Z1000
  "Velký Zed", vlajková loď Kawasaki v kategorii naked bike, dostala od letošního roku nový kabát… futuristický a hodně agresivní. Přesto však nezapomíná na své předky z konce 20. století, ke kterým se v náznacích odkazuje. Ostré hrany stroje tvoří plochy polygonů téměř po celém motocyklu, včetně bloku motoru. Ladné křivky jsou potlačeny na minimum tak, jako na obraze kubistických mistrů.
  Zdvojené koncovky výfuků rovněž v moderním přepisu výrazně dominují stroji. Přední maska se zuřivým pohledem dvojice světlometů spolu s kubisticky ořezanými zrcátky tvoří image bojovníka z hmyzí říše. Široká a objemná nádrž s přispěním bočních plastů přidávají stroji opticky na mohutnosti. Od pohledu čiší ze stroje síla a chuť porvat se s každým, koho na silnici potká. Bude-li mít dost síly, ukáže až test jízdních vlastností.
  Kawasaki Z1000 má celkové rozměry 2 090×780×1 064 mm a rozvor 1 445 mm. V hliníkovém rámu je řadový čtyřválec, původem ze supersportovního motocyklu, ZX-10R Ninja. Čtyřtaktní agregát s objemem 953 cm3 a čtveřicí ventilů na válec má stejný výkon, jako jeho předchůdce, 92 kW (125 k) v 10 000 ot./min. Maximální točivý moment 99 Nm nastupuje v 8 200 ot./min. Síla motoru je posílána na zadní kolo přes šestistupňovou převodovku a řetězu.
  O odpružení se stará přední obrácená vidlice s průměrem trubek 41 mm, vzadu je kyvná vidlice s centrální tlumící jednotkou. Brzdový systém od firmy Nissin má na předním kole dvojici kotoučů o průměru 300 mm a radiální čtyřpístkové třmeny, vzadu je jeden menší kotouč. Vše je sladěno se 17palcovými koly z lehkých slitin, které jsou obuty do pneumatik o rozměrech 120/70 ZR17 vpředu a 190/50 ZR17 vzadu.
  O tom, jak má vypadat litrový naháč má jistě každý svou představu. Velký Zed má téměř vše, co bych chtěl a čekal. Sice mi jeho vzhled s ohledem na moji konzervativní duši připadá až moc "komiksový", ale koncepčně nemám výhrad. Dostatečně robustní a odvážná stavba vzbuzující respekt, pořádné laufy, litrový motor, tak to mám rád!
  Po naskočení za řídítka si uvědomuji, že kromě značné šířky je stroj i poměrně vysoký, přesněji pocit z jízdní polohy. Řídítka samotná jsou vzhledem k šířce nádrže spíš užší, ale ne zas tak, že bych to považoval za slabinu. Sedlo je pohodlné s dostatkem prostoru pro nalezení vhodné polohy pro všechny výškové kategorie řidičů. Za malým štítkem přední masky se šikovně krčí analogový otáčkoměr s digitálním ukazatelem paliva a napravo má LCD panel s tachometrem a dalšími nezbytnými informacemi. V porovnání s velkou masou nádrže působí poněkud minimalisticky, což ale není u tohoto typu stroje na škodu.
  Po nezbytném "osahání" ovládacích přístrojů zjišťuji, že je vše dle očekávání na svém místě a můžu tak v klidu vyrazit. Lahodný zvuk jemného brumlání litrového motoru slibuje krásné zážitky. Po pár kilometrech ujetých v centru města cítím to, co jsem už nějaký čas u litrového stroje necítil – stoický klid, sametový chod, precizní ovládání a neuvěřitelnou ochotu přesně poslouchat povely vydané plynovou rukojetí. Pochopitelně umí vytasit drápy, ale pouze tehdy, když to chci já.
  Nastavení podvozku je poněkud měkčí (především u přední vidlice), což vyhovovalo i na rozbitější městské komunikaci. Poněkud nesvůj jsem se cítil pouze díky vyšší jízdní poloze, z které jsem měl neustále pocit, jako bych jel nad motorkou a ne na ní.
  Město jsem opouštěl po dálnici. Malý větrný štítek dělá svoji práci na výbornou a překvapivě odvádí část náporu větru mimo mé tělo. Během delší jízdy mi však začala vadit síla větru působící na mé lokty směrem vzhůru. Tomuto faktu přispívají boční plasty s integrovanými blinkry, které ale na druhou stranu perfektně rozrážejí vzduch a odvádějí jej okolo kolen.
  Jinak je ale cesta po dálnici s ohledem na charakter stroje poměrně pohodová, již zmíněné měkčí odpružení rovněž přidává na komfortnějším svezení. Každému však musí být jasné, že pro dálnice nebyl Zed stvořen. Proto i já velmi rád mířím pryč z dálnice, směrem ke klikatícím se okresním silnicím vhodně prokládanými dlouhými rovinkami. Teprve zde mi stroj může ukázat co umí…
  Ostrý zátah motoru vrcholí za hranicí 10 tis. ot./min a s doprovodnou hlasitou zvukovou kulisou ve mně probouzí adrenalinové šílenství. Přestože se snažím ždímat stroj, co to dá, mám neustále pocit, že držím motorku pod kontrolu v každém okamžiku. Lineární průběh motoru nikde zlomyslně nepřekvapí, brzdy a podvozek odvádí svoji práci na výbornou i ve vypjatých situacích. V místech s lepším povrchem a při prudkém brzdění bych přeci jen uvítal tvrdší přední vidlici, ale kvalita našich silnic spíše nahrává měkčímu nastavení. Původní představy o stroji jako o rozzuřeném rváči, jsou rázem pryč a charakterově se dá spíše přiblížit neúnavnému desetibojaři jdoucímu přesně za svým cílem.
  Tip: Přečtěte si jízdní dojmy s Kawasaki Z1000 z Masarykova okruhu v Brně.
  I přes určitou "nadváhu" (především optickou), není ovládání stroje neohrabané. Nádrž poněkud roztahuje nohy, což mi při jízdě v táhlých zatáčkách zrovna nesedí, ale jinak se dá se strojem pracovat poměrně snadno. V pomalejších a utažených zatáčkách jsem cítil určitou nejistotu v řízení a to asi vlivem oné vyšší jízdní polohy. Osobně mi víc vyhovuje když sedím jakoby ve stroji než na něm, takže to prosím berte jako subjektivní poznatek. Nejvíce jsem si užil dlouhé rychlé zatáčky. Vzájemná komunikace mezi strojem a řidičem je uklidňující, stejně jako pocit ze silných a dobře dávkovatelných radiálních čtyřpístkových brzd Nissin.
  Skvělé vedení, sledování zvolené stopy a především ochota poslouchat zadané pokyny v kombinaci se silným motorem jsou asi nejsilnější zbraně, které může "Velký Zed" nabídnout. Co musím ještě vyzdvihnout, jsou zpětná zrcátka. Jsou to za poslední dobu jedny z nejlepších zrcátek, co jsem testoval, protože je v nich dobře vidět, co se děje za mnou, a hlavně se obraz netřepe.
  Jízda s tímto strojem pro mne byla velkým překvapením. Místo hrubého a nekompromisního trhače asfaltu jsem se dočkal "hodného" svalovce s chutí závodit. S tvrdou konkurencí bude Zed hodně soupeřit, ale zbraně má připraveny. Ti, kteří čekají od litrového streetfightera nekompromisní projev, sáhnou asi po jiném stroji, ale pro ty, co mají raději skrytou sílu, hladký chod a vstřícný projev, je Kawasaki Z1000 tou správnou volbou.
  Během testu byla průměrná spotřeba 8,21 l naturalu 95 na 100 km, což s nádrží o objemu 18,5 litrů nabízí teoretický dojezd kolem 225 km. Při rovnoměrné rychlosti na dálnici si Kawasaki Z1000 vzalo 6,81 l / 100 km. Naopak při ostré jízdě nebyl problém spálit 8,93 litrů na sto kilometrů.
  V kategorii litrových naked-biků je pro Z1000 slušná řádka konkurentů: úhlavní nepřítel číslo jedna je Yamaha FZ1, také má řadový čtyřválec původem ze supersportovní motorky, ale disponuje výkonem 110 kW (150 k). Nesmíme zapomínat evropské dvouválcové hráče, jako je např. KTM 990 Superduke (88 kW / 120 k) nebo Ducati Monster S4R Testastretta (96 kW / 130 k).
  Kawasaki si za motocykl Z1000 účtuje 279 tis. korun. Když byste si chtěli koupit verzi Z1000 s ABS, stálo by vás to 299 000 Kč. Konkurenční Yamaha FZ1 stojí 275 tis. Kč, ale jmenovaná dvojice evropských streetfighterů je cenou krapet někde jinde: za Superduka vysolíte 360 tis. Kč a Monster S4R vás přijde na 349 000 korun.