text: Hostem dnešního dílu seriálu o učitelích architektury je Jan Mléčka, pro něhož je architektura především posláním a toto přesvědčení se snaží předat i svým studentům na brněnské Fakultě architektury.
  Nina Ličková , 14. 10. 2014
  Jak přistupujete k práci se studenty, jakým způsobem jim vymezujete mantinely a směrujete je?
  Budu mluvit raději o nás, jak to tady vedeme spolu s Jirkou Markem. My se lidi snažíme z jakýchkoliv mantinelů spíše dostat ven. Děcka sem často přicházejí a mají poměrně jasnou představu, co by měli vědět, jak by se měli chovat a také celkem dobře umí kreslit architekturu, tak aby naplnili očekávání a ta věc byla respektovaná. Ale dohromady vůbec nic neví sami o sobě.
  Nezbytné pro architekturu je, domnívám se, aby člověk poznal sám sebe. Každý z nás je z velké části utvářen vzpomínkami - tím, co zažil, zkušenostmi, v jakém prostředí vyrostl, jak vnímá pojem domov, nebo co si pod pojmem domov představuje. Tyto věci do jisté míry určují, jak vnímáme prostor a architekturu vůbec.
  Studenti v prvním ročníku jsou právě úžasní tím, že dovedou na architekturu nahlížet s bezprostředností. Ve vyšších ročnících jakoby na tuto bezprostřednost zapomněli. Naučili jsme se být architekty. Namísto abychom se jimi přirozeně stali.
  Těžko se smiřuji s tím, že nedokážeme architekturu prožívat. Vnitřně. Bytostně. Ale že se ji učíme. Přitom si myslím, že přirozenou schopnost vnímat a utvářet vnitřní prostor má ze své podstaty každý člověk. Každému člověku je dáno, aby si nějakým způsobem vymezoval svůj vlastní prostor. A proto ani nevěřím na "dobré" a "špatné" studenty. Nemám rád elitářství. Je to o pravdivosti vnitřního pohledu studentů na věc.
  Mám zájem a jdu za tím, nebo o to zájem nemám. Autoritativní způsob výuky snad kdysi patřil na základní školu nebo na učňák. Na vysoké škole je hlavní, abychom našli sami sebe, svoje místo, svůj vlastní vztah, svou vlastní zkušenost s prostorem. Nikoliv zkušenost, kterou jsme převzali. Ale mít svou prožitou zkušenost, o které jsme aktuálně přesvědčeni. Nemusí být nutně ta nejsprávnější. Ale mít s její pomocí odvahu si vytvořit vlastní názor, a ten dále rozvíjet, upravovat, pokračovat v něm a postupem času se třeba i vůči němu vymezit. Ale strašně důležitý je právě ten vlastní kritický názor, ne pasivně převzatý - ale aktivně vytvořený - prožitý.
  Proto mám i radost, když ty práce v ateliéru nedopadnou stoprocentně. I když nikdy vlastně nemůžou dopadnout úplně stoprocentně. Někdy nedopadnou ani moc dobře. Ale pro studenty je důležitá i ta zkušenost, že si třeba rozbijí hubu, a že mají pocit neúspěchu. To, co sami prožili, bude pro ně v praxi nejcennější.
  Myslíte tím poučení?
  Klidně tomu říkejme poučení. Tato konkrétní zkušenost je pro člověka nesmírně přínosná, byť ji zúročí třeba až za dvacet let. Odnese si z ní ale daleko víc, než z navoněného posteru s perfektně vyrýsovanými půdorysy, pohledy, řezy, legendami...
  Domnívám se, že společnost nepotřebuje architekty, kteří soutěží o to, kdo dočůrá výš. Ale spíš jde o to, být bytostně architektem - prožívat povolání architekta jako poslání. Proto je důležité, aby člověk věděl kdo je, odkud pochází, co utváří jeho osobnost, a z toho pak může dál vycházet. To, jak s tím naloží už je na něm. Když člověk umírá, něco po něm zůstává. To ovlivňuje další a další generace.
  Nikoliv, že jsme pomyslný vrchol, okolo kterého se otáčí dějiny, ale jakási kontinuita. Je zde určitá zodpovědnost dělat tu věc poctivě. A je ztrátou času surfovat na těch trendech a módnosti. Architektura je nadčasová práce s prostorem.
  Právě v tomto smyslu vedete studenty?
  Snažíme se všichni společně. Občas tady vznikne taková skoro až rodina - skupina stejně smýšlejících lidí, přátel a kamarádů, kteří se i po dokončení školy občas scházejí a třeba se i rádi vracejí. Je moc fajn, že to někdy může fungovat v tomto úzkém vztahu.
  To znamená, že o daném tématu je veden dialog. Tato diskuse je cenná v tom, že jedna i druhá strana se posouvají společně dál, že to není nic direktivního. Není to, že by kdokoliv z nás měl patent na rozum a říkal jim "toto nesmíš, toto musíš"... . Je to oboustranně obohacující spolupráce. O to se snažíme - objevit v každém studentovi individualitu aby on mohl vyrůst, a mohl si vytvořit svůj vlastní názor. A není špatných názorů.
  Architekt, kněz, učitel - tři zásadní profese, které jsou nesmírně důležité. Nezajišťují pouze provoz společnosti, ale mají obrovský dar ji posouvat dál. Architekt může mít v současnosti i podobu vědce, kněze, filozofa - vnáší sem nezbytný duchovní přesah. V podstatě je to suplování nějakých vyšších hodnot.
  Mě vždy fascinuje, že když je člověk mladý, tak má vlastně nejvíc sil a žádnou zkušenost. Postupně získává zkušenost, kterou se snaží nějak předávat, a sil ubývá. A tak v momentě, kdy zkušenost má pomyslně největší, tak vlastně umírá. Asi je to tak správné.
  Pracujete se studenty individuálně, nebo spíše konzultujete ve skupinách?
  Dřív jsme experimentovali i s nějakou individuální výukou, ale nejcennější je práce v jedné skupině, která může mít podobu až jakési komunity. Společně sedíme v jednom ateliéru a tříbíme si názory ve společné diskusi. To je pro nás důležité. Když vzniká akademická diskuse, můžu svůj názor svobodně konfrontovat s dalšími dvaceti lidmi. Čerpat podněty. V praxi už na to není prostor.
  Škola je vzácná tím, že mám možnost vidět práce a přístupy různých individualit, a nemyslím tím někoho kopírovat. Šest jedinečných let škola umožňuje žít v ohromném nereálném, neskutečném prostředí, kde každý může volně vést úvahy nad prostorem.
  Když pak člověk přijde do praxe, tak svou první slušnou bytovku postaví nejdříve za deset let. Možná i déle. Mnohdy se necháme přesvědčit, že barák není prostor, ale že barák je nosný systém, dispozice, fasáda. Rozložen do elementů, které jsou často vnímány jako cíl - atraktivní obálka, ekonomická konstrukce, ale chybí tam ten ucelený prostor.
  Zdá se, že vnímání prostou je pro Vás klíčové. Pravdou je, že lidé dnes tráví přibližně 70 % svého času v interiérech. Vycházíte z této skutečnosti?
  Můžeme diskutovat o významu vnějšího či vnitřního prostoru veřejných staveb. Ale my začínáme základními stavbami, jako je rodinný dům. Zásadní je, že první činnost, kterou mám s vlastním domem spojenou je odcházení. Zevnitř ven. Nejsem nějaký marťan, který přistane na talíři a přichází k domu. Ráno se neprobouzím jako náměsíčný na pasece a nesestupuji v lehkém oparu lesem, abych mohl znovu a znovu žasnout nad vnější podobou svého domu dřív, než vstoupím dovnitř. Zkušenost domova je opačná. Probouzím se ve vnitřním prostoru. Byl jsem do něj narozen. Pak vycházím směrem ven. Vůbec mě nezajímá fasáda nebo konstrukce, ale pro mě je v tuto chvíli určující kvalita prostoru.
  Vnímám zde z Vašeho hovoru dva podhledy na věc - pohled chodce (cizince či návštěvníka) jdoucího po ulici a pohled obyvatele - uživatele domu. Je tomu tak?
  Jak říkáte. Pokud budeme chtít vnímaní prostoru takto rozdělovat, pak tyto dva pohledy je asi potřeba držet v jakési přirozené rovnováze. V současné době ale trochu vnímám, že převažuje sochařský přístup, kdy se zabývám hmotou domu a fasádou, a pak se zoufale snažím do něj něco nacpat.
  O tom mluví i Jan Bočan, že podstatou architektury je vytváření prostoru a všechno ostatní, že má směřovat k tomu prostoru.
  Je to taky o tom, že barák je vnímán jako taková ta velká, dospělá architektura, a pak je tu ta popelka - vnitřní prostor-interiér, který dělají hlavně holky a „interiéroví designéři“... nějaký dobrý lustr, křesílko, tapetka a šup s tím do časopisu. To už je degradace toho tématu.
  Studenti se u Vás v ateliéru docela zápolí s Vašimi konzultacemi. Vždy jim jen nadhodíte několik dalších otázek, neporadíte konkrétně. Jen samé náznaky. Je to záměr?
  Jednomu sympatickému Švýcarovi vyšlo několik esejů - dohromady se to jmenuje "Promýšlet architekturu". Jako studenti jsme měli to štěstí, že na fakultě byla i filosofie. Pak asi převládl názor, že architekti nemusejí moc přemýšlet, když řeší jen tu dispozici, nebo konstrukci. Že se stačí naučit správná schémata a skládat je jako Tetris do prostoru. Pracovat s prefabrikáty místo toho, abychom byli schopni uvažovat o prostoru, o člověku. Ale tím nemyslím jen prostor, ale i ty funkce k tomu. Neustále se přistihujeme, že něco přejímáme.
  Společně se učíme přemýšlet. Povídáme si. Vlastně "UN6 = my si o tom povídáme". Je to hlavně o přemýšlení.
  Děkuji za rozhovor.
  Také děkuji.
  Ing. arch. Jan Mléčka (*1978) - Jedna z nejomílanějších osobností na Fakultě architektury v Brně. Pro studenty může být jeho ateliér nedosažitelnou metou a něčím nepochopitelným, nebo naopak místem pochopení a vlastního rozvoje. Ateliér je prostor společných setkání, akademických diskusí a přátelských vztahů. Každý student je pro něj individualitou a společný ateliér rodinou. Vznikají zde vynikající projekty, které slaví úspěchy v soutěžích. Co za tím stojí? Snad neutuchající pozitivní postoj ...
  Článek je součástí seriálu Učitelé. Jeho cílem je nahlédnout pod roušku školských struktur a představit osobnosti, které nesou odpovědnost za utváření nové generace našich budoucích architektů a designérů.
  Více k tématu
  N Novinky a názory
  Vzpomínka na avantgardní byt Deyana Sudjice podle návrhu architekta Jana Kaplického
  7. 12. 2022
  A Architektura
  Příběh Volmanovy vily ilustruje odvrácenou stranu 90. let. Zbídačená perla funkcionalismu se dočkala nákladné obnovy
  5. 12. 2022
  Nejčtenější
  A Architektura
  Na betonovém řopíku stojí dřevěná chata vypadající jako periskop. Architekt Jan Tyrpekl vylepšil svou útulnu
  2. 12. 2022
  A Architektura
  Pod Nuselským mostem vzniklo hravé sportoviště, které ocení všechny generace. Zdobí ho socha skateboardisty
  30. 11. 2022
  A Architektura
  Neobvyklé řešení dvougeneračního bydlení. Dřevěný dům s vejminkem v Beskydech si rodina postavila svépomocí
  2. 12. 2022
  A Architektura
  Nová síť stezek s vyhlídkami zpřístupnila kopec v CHKO Beskydy
  8. 11. 2022
  názory a komentáře
  A Architektura
  Malá obec s velkými ambicemi. Beskydské Trojanovice usilují o rozsáhlou proměnu bývalého uhelného dolu
  1. 12. 2022
  N Novinky a názory
  Nejaktuálnější kritiku české architektury najdete na Instagramu. Pichlavé memy glosují důležitá témata i vlivné osobnosti
  29. 11. 2022
  A Architektura
  Botek a Pauliny vs. měšťanský dům v Bratislavě: Výrazným soudobým zásahem jsme si jistí nebyli. Hodnoty minulosti musíme respektovat
  14. 11. 2022
  A Architektura
  Za krásnější Vysočinu. Marek Štukhejl pracuje na poctivých obnovách historických chalup
  30. 8. 2022
  autor: Nina Ličková *
  publikováno: * 14. 10. 2014
  Klíčová slova:
  učitelé FA VUT
  Nejčtenější
  A Architektura
  Dřevěná mola, chodníky a lávky naučné stezky Olšina provází turisty šumavskou krajinou
  13. 11. 2022
  A Architektura
  Luxusní vilu z kamene a betonu na Ústecku obestupuje anglická zahrada se skalkami a biotopem
  18. 11. 2022
  A Architektura
  Vinařství pod hradem. V CHKO Pálava proměnil Ateliér ORA bývalý sklad na wine bar s romantickým výhledem
  29. 11. 2022
  A Architektura
  Víkendový dům na italském venkově se přizpůsobuje svažitému pozemku i místním tradicím
  27. 11. 2022
  názory a komentáře
  N Novinky a názory
  Učitelé
  25. 11. 2013
  D design
  Odvaha podle dopravního podniku. Nová lanovka na Petřín bude skoro stejná jako ta stará
  27. 10. 2022
  A Architektura
  Kilo Honč vs. panelákový byt v Bratislavě: Panel snese hodně. Každý takový byt může nabídnout kvalitní bydlení
  10. 10. 2022
  A Architektura
  Libeňský most zůstal stát a je to dobře. Rekonstrukce bude poctou Pavlu Janákovi
  22. 9. 2022
  Mohlo by vás zajímat
  N Novinky a názory
  Jaké to je v ateliéru Jana Mléčky
  16. 10. 2014
  N Novinky a názory
  Jaké to je v ateliéru Jana Kratochvíla
  9. 10. 2014
  N Novinky a názory
  Jan Kratochvíl: Nestrouhejte tužky motorovou pilou
  7. 10. 2014
  A Architektura
  Na Benešovsku vyrostla moderní vesnice s vlastní návsí a jezerem
  27. 7. 2022
  A Architektura
  Stará chalupa na Vysočině se dočkala pečlivé obnovy. Nové využití má chlívek i kůlna
  19. 9. 2022
  A Architektura
  Architekti Kilo a Honč ukazují, jak proměnit panelákový byt v atraktivní bydlení
  7. 7. 2022
  A Architektura
  Na samotě v Orlických horách vyrostla dřevěná chalupa bez technologií. Má být detoxem od společnosti
  2. 9. 2022
  A Architektura
  Architektura
  3+1 architekti navrhli obyčejný venkovský dům s velkými přesahy sedlové střechy
  25. 8. 2022
  N Novinky a názory
  Jaké to je v ateliéru Jana Mléčky
  16. 10. 2014
  N Novinky a názory
  Jaké to je v ateliéru Jana Kratochvíla
  9. 10. 2014
  N Novinky a názory
  Jan Kratochvíl: Nestrouhejte tužky motorovou pilou
  7. 10. 2014
  A Architektura
  3+1 architekti navrhli obyčejný venkovský dům s velkými přesahy sedlové střechy
  25. 8. 2022
  A Architektura
  Na Benešovsku vyrostla moderní vesnice s vlastní návsí a jezerem
  27. 7. 2022
  A Architektura
  Stará chalupa na Vysočině se dočkala pečlivé obnovy. Nové využití má chlívek i kůlna
  19. 9. 2022
  A Architektura
  Architekti Kilo a Honč ukazují, jak proměnit panelákový byt v atraktivní bydlení
  7. 7. 2022
  A Architektura
  Na samotě v Orlických horách vyrostla dřevěná chalupa bez technologií. Má být detoxem od společnosti
  2. 9. 2022
  Generální partner
  Hlavní partneři
  Zavřít
  N Novinky a názory
  Vzpomínka na avantgardní byt Deyana Sudjice podle návrhu architekta Jana Kaplického
  7. 12. 2022
  A Architektura
  Příběh Volmanovy vily ilustruje odvrácenou stranu 90. let. Zbídačená perla funkcionalismu se dočkala nákladné obnovy
  5. 12. 2022
  1/1
  1/1
  N Novinky a názory
  Vzpomínka na avantgardní byt Deyana Sudjice podle návrhu architekta Jana Kaplického
  7. 12. 2022
  Architektura
  Administrativní stavby
  Bytové domy
  Industriální a technické stavby
  Interiér
  Krajinářská a zahradní architektura
  Občanské stavby
  Rekreační objekty
  Rodinné domy
  Veřejný prostor a urbanismus
  Technologie
  IT
  Produkty
  Služby
  Design
  Interiérový design
  Ostatní
  Produktový design
  Události
  EARCH.tv
  O nás
  Inzerce
  Kontakty
  Copyright 2021 © artEcho, s.r.o. Publikování nebo šíření obsahu je zakázáno bez předchozího souhlasu. Provozovatelem serveru je artEcho, s.r.o., se sídlem Boršov 280/2, 110 00 Praha 1 – Staré Město, Česká republika • IČ: 24225703 zapsaná v obchodním rejstříku vedeném Městským soudem v Praze pod spisovou značkou C 190409.