text: Tisk článku ze serveru Rozhledna - Webmagazin.cz - Tajemné prostory, duchové a jiná zjevení
  Úvodník: Historické čtení s nádechem mýtu pro dospělé či strašidelné pohádky pro děti? Tak i tak. Z knihy sálá doba časů dávno minulých opředena různými pověstmi a povídačkami, s duchy, skřítky, obry i jinými všemocnými bytostmi.
  Článek: Chtěli byste poznat časem zašlé povídačky,či při různých výletech ohromit vaše děti nebo blízké a zpříjemnit jim procházku městem i tajemstvím, jež je opřádá? Pak otevřete knihu a pozorně se začtěte. Najdete zde něco přes 40 takovýchto příběhů, které jsou vhodné i pro děti lačnící po tajemných příbězích. Vydejte se s nimi na cestu časem a poodhalte tajemství doby Karla IV., Rudolfa II., historii městeček, neposlušných pánů radních, zámečků a hradů, vše odehrávající se zhruba od 13. do počátku 19. století.
  Podívejme se zpátky do minulosti, jak Jablonečtí vyrobili zvon, který neměl obdoby a jak jim jej závistiví sousedé ukradli, na třicetiletou válku, během které vpadli do Čech &Svédové a jak město &Sluknov před nimi uchránila žena šluknovského písaře sestavením ženského vojska. Nebo na černokněžníka Žídka, který se rád bavil s lidmi, avšak lákáním do hospod je často zdržoval od práce a při jeho odmítnutí jim napáchal škodu. Za milou společnost se však také dokázal odvděčit.
  Příběhy jsou velice čtivé, nedlouhé a navozují tajemně pohádkovou atmosféru, přičemž vše doslova dokreslují ilustrace Vítězslavy Klimtové. Pokud vám jméno něco připomíná, pak je to dozajista její Lexikon strašidel či humoristické publikace Sexuální přitažlivost domácích kutilů a Dvě dámy s ruksakem, jejichž je nejen autorkou, ale také ilustrátorkou.
  Známá spisovatelka, publicistka, folkloristka, etnografka a také autorka pohádek a pověstí a dalších jak divadelních, tak i televizních a novinářských útvarů. Na svém kontě má přes 20 titulů, mezi které se například řadí Z hradů, zámků a tvrzí: Pověsti z Moravy a Slezska, Devatero řemesel, O ječmínkovi či Pověsti starých měst a Medové Království.
  Pokud byste byli ještě navíc chtěli nějaké to překvapení, dočkáte se jej zhruba kolem 240. strany u konce příběhu Čarodějný doktor, neb končí opravdu velice netradičně - či spíše ve skutečnosti nekončí. Inu chybička se občas stane a ač vše vypadá jen na ztrátu několika slov, duše spisovatelů jsou nevyzpytatelné a třeba jsme, byť nechtěně, ochuzeni o tečku mravního ponaučení.