text: Normální lidé peníze potřebují
  Lidé jsou, jak je dávno všem dobře známo, různí. Ale je až překvapivé, jak jednotní jsme my lidé v názorech na peníze. Všichni se shodneme na tom, že je chceme a potřebujeme mít, a pokud je nemáme, jsme nespokojení a chceme jich víc a ještě víc. A obvykle nemáme nikdy dost.
  A není si třeba vlastně vysvětlovat, proč po penězích tak prahneme, proč je toužíme mít víc než spoustu jiných věcí. Zkrátka proto, že si za ně všechny ty ostatní věci můžeme nakoupit, můžeme si za ně nechat libovolně posluhovat nebo si dopřávat jiná blaha.
  Jenže touha po penězích neznamená, že jich máme vždy aspoň nezbytné minimum, tolik, abychom z nich dokázali vyžít. Často se nám jich nedostává, a to z mnoha různých důvodů. A ať je příčina nedostatku jakákoliv, končí to pokaždé stejně. Když už nevíme, jak si ještě nějaké peníze vydělat, aspoň si je půjčujeme. Samozřejmě tehdy, když se najde někdo, kdo nám je ochoten půjčit.
  Ovšem solventní příbuzné a opravdové přátele lidé v tísni obvykle nemívají, a tak není jiná možnost, než požádat o poskytnutí půjčky některý finanční ústav.
  Ale to si nejednou dáme! Požádáme ze zvyku banku a rázem abychom dokládali tu to a tu ono. A když to papírování dáme nějak dohromady, následuje čekání trvající pomalu celou věčnost a následované často zamítnutím žádosti. Protože by si banky představovaly někoho lepšího, dokonalejšího… Zkrátka někoho, kým nejsme.
  A co s tím naděláme? V bankách nic. Ale u nebankovní společnosti se dá vzít aspoň hypotéka po insolvenci, u které většina nedostatků, které mohou žadatelé mít, nevadí. Netřeba se tu třást hrůzou, zda budou žadatelovy příjmy shledány jako dostačující, nemusí tu vadit záznam v registrech dlužníků ani jiné věci, které by člověka v bance zbavily nadějí.
  A proto se právě na nebankovní hypotéky sází. Protože u nich uspěje každý, kdo vlastní nemovitost a je ochoten ji dát do zástavy.