text: Na dotaz, proč paní Maláčová nereagovala na žádný z mých e-mailů, kde jsme ji po vypuknutí pandemie žádali o pomoc, řekla, že do skončení řízení s námi nesměla jako správní orgán komunikovat, což ale není pravda. Ona i ministerstvo s námi komunikovat mohlo a mohlo si vyslechnout naše argumenty, požádat o doplnění žádosti, což v jiných případech dělá, když chce kauzu řešit objektivně. V těchto nuancích se náš hodinový rozhovor pohyboval a ministryně tím ukázala, že nezná ani správní řád, že jen poslouchá paní Paškovou a další úředníky.
  Paní ministryni strašně záleželo na tom, abychom jí dali za pravdu, že úřad nepochybil a ona osobně dělala vše perfektně. Opak je pravdou. Nejvíce jí vadila publicita kauzy, ale ta vznikla jen kvůli tomu, že úřad rozhodl nestandardně. Následně ministryně sedm měsíců nechala čekat nás i 80 hendikepovaných, kteří mohou skončit bez práce.
  Přitom se za vás přimlouvají i její straničtí kolegové z Brna a zaměstnání nemá zhruba pětina hendikepovaných na jižní Moravě. Co vám ministryně Maláčová vytýkala?
  Vadilo jí, že se za nás tolik institucí i lidí přimlouvalo, ale ještě více jí rozčílilo, že se o kauze dozvěděla veřejnost. Tomu věnovala nejpodstatnější část hodinového jednání a vyčítala nám, že jsme mluvili s novináři. Argumentovala, že musí dodržovat rovnost v rozhodování, což ale byl přesně argument naší žádosti – když ministerstvo v totožných případech chybu prominulo, tak by mělo i u nás. Jenže ona ta rozhodnutí nezná a není právnička, takže opakovala, co jí řekla Jana Pašková a další podřízení. Ti nepřipustí, že rozhodnutí bylo nezákonné, špatně odůvodněné a nesmyslné. Takže ona říká, že rozhodovala podle principu rovnosti. Ve skutečnosti rozhodla nerovně, ale neví to. Ani své vlastní rozhodnutí v naší věci ministryně nejspíš nečetla.
  Máme 80 hendikepovaných zaměstnanců na pěti pracovištích. Ministerstvo práce nám na podzim dalo peníze na zřízení 20 pracovních míst a obdobnou částku nám svým rozhodnutím ve stejné době vzalo. Budeme dělat vše, aby se tato místa zachovala. Zima ale byla turismu nepříznivá, pak přišel covid a ani teď turismus nefunguje. Kromě toho jsme otevřeli Franz Kafka Špitál, jehož vybudování sežralo všechny peníze, máme několik půjček. Takže teď už stačí nepatrný problém a skončíme v insolvenci, kdy nazmar přijde eurodotace a 80 lidí může přijít o práci v důsledku naší neschopnosti jim poslat mzdu. A to i přesto, že můžeme o část mezd žádat tak jako loni a doufat, že nám na ně stát přispěje.
  Zaměstnanci, kteří mají duševní hendikep, jsou už teď z toho dost vystresovaní, má to vliv na jejich zdravotní stav i pracovní výkon. Velká část z nich má pět až osm exekucí, některé holky jsou samoživitelky. Denně vidí paní ministryni v médiích, jak se zastává všech postižených covidem, a nechápou, že nám nepomůže. Ti schopnější se poohlížejí po jiné práci, což naši práci nesmírně komplikuje. Čekali, že si ministryně přečte jejich petici, ale na tu Maláčová nikdy nereagovala. Řekla nám alespoň, že se přijede k nám do muzea podívat na návštěvu, termín ale neurčila.