text: Když pomineme všechna ta dokola omílaná kontroverzní témata ohledně politiky, ekonomiky a kultury Spojených státu, vyzdvihnuli bychom především jednu věc – po pár dnech pobytu v USA jsme si připadali jaksi vykořenění. Zpočátku jsme se domnívali, že za to může fakt, že pocházíme z Evropy, a že nám zkrátka a dobře jen chybí nějaká ta stará architektura, hmatatelný kousek historie. Jenomže pak jsme si uvědomili, jak dobře jsme se cítili v Kanadě, kde na hrady a katedrály také nenarazíte, a že tedy s oním neblahým pocitem patrně architektura nemá co dělat. Respektive má. Potíž ovšem není v absenci památek, potíž je v tom, že v USA nám všechno připadalo takové nijaké. Prefabrikované, unylé, vše na jedno brdo, jako přes kopírák. Tu McDonald's, tam KFC, sem tam supermarket, možná nějaký ten park… Vše pěkně vymydlené, ale jaksi bezduché. Velmi záhy jsme tedy pochopili, že pokud si máme náš pobyt ve Státech alespoň trošku užít, musíme utéct do přírody. A dobře jsme udělali. Národní parky jsme si okamžitě zamilovali. Nemohli jsme se jich nabažit, až jsme jich nakonec během našeho pobytu stihli navštívit celkem pětadvacet.
  Toliko tedy k našim postřehům z USA. Ačkoli jsme se během našich cest po Státech utvrdili v názoru, že žít bychom tam nemohli, co se cestování týče, názor jsme poněkud pozměnili. Cestovat ano, ovšem je zapotřebí pečlivě vybírat, kde a jak člověk svou dovolenou hodlá strávit. Národní parky nás uchvátili a již dnes víme, že se do mnoha z nich v budoucnu znovu vypravíme. A protentokrát si na každý z nich vymezíme více času, abychom jejich atmosféru mohli nasát do sytosti. 🙂