text: Těšíme se na ranč a fantazie už pracuje. Malujeme si večeři o několika chodech, maso, hranolky, fantu, kolu, kečup, hořčici, pivo... Dokonce už plánujeme i nocleh ve srubu! A sestavujeme taky seznam zásob, které nakoupíme na další cestu: lečo, párky, čokolády. Ty představy nás nutí ještě vyšponovat tempo.
  Pár kilometrů nad rančem potkáváme chlapíka, který po lesích hledá labradora. Chvíli zvažujeme, že bychom mu pomohli a dostali za to na ranči víc masa, ale pak radši pokračujeme vstříc večeři. Milan z ničeho nic zvýší hlas, skoro na nás křičí: „Ne že si, vy blbci, rovnou objednáte něco velkýho!“ Zíráme na něj. „To by jim dlouho trvalo. Dáme si nejdřív něco menšího, aby to bylo dřív hotový. Až pak hlavní jídlo!“ vysvětluje důrazně svůj plán.