text: 01. Idylka pozdního večera II.
  02. Cosi
  03. Procházka urnovým hájem
  04. Tiše
  05. Mloci
  06. Zdravá kritika
  07. Pochod touhy
  08. Bažina zrádná
  09. Noční můry
  10. Kajman blues
  12. Křídla
  13. Cesta spravedlivého je cestou kříže
  14. Malá astra
  15. 1. Autentická
  16. Tiše
  17. Kajman Blues
  Vydavatelství Guerilla Records je vedle Black Pointu jednou z firem, jejichž zásluhou vycházejí archivní poklady, které by jinak asi neprávem upadly v zapomnění. To je přesně případ alba kapely O.P.N. PROCHÁZKA URNOVÝM HÁJEM (Guerilla Records, 2005, 78:18), které zachycuje tvorbu této nevšední formace z let 1980 až 1989. Základ materiálu tvoří koncert z roku 1980, který sice z dnešního hlediska působí poněkud archaicky a amatérsky, ale skvěle vypovídá o životním pocitu oné doby. Již přítomnost básníka (v tomto případě též skladatele a saxofonisty) J. H. Krchovského dává tušit, že to bude opravdu procházka, při níž se růžovému sadu zdaleka vyhneme. O.P.N., kteří sporadicky vystupují dodnes, jsou typickou ukázkou undergroundové kapely druhé generace a i když by se mohlo zdát, že to není nic nového pod sluncem, je zde určitá dávka osobitosti. Zajímavá je ovšem i akustická podoba skupiny z roku 1982, která předvádí další dimenzi souboru především v rozsáhlé skladbě Akvárium. Pozdější nahrávky pak ukazují příklon k profesionalismu, ale zároveň i středněproudovějšímu pojetí rockové hudby. Každopádně výjimečné jsou především texty, ať už z pera Krchovského či předčasně zesnulého Milana Vrabce. Za tuhle skvadru má skutečně cenu orodovat.
  Lidové noviny 27.10.2005
  Činorodé vydavatelství Guerilla Records přichází s archivními nahrávkami kapely Ora Pro Nobis. Vznikla v polovině 70. let a její členové se později objevili ve skupinách Hudba Praha, Echt!, DG 307 nebo Půlnoc. Nahrávky O. P. N. dokumentují období 1980 -1989. Většina textů pochází od J. H. Krchovského, který patří v českém rocku k nejčastěji zhudebňovaným spisovatelům, v kapele O. P. N. také od roku 1977 hrál na saxofon a zpíval. Ve vzpomínkách v bookletu uvádějí členové O. P. N., že se často připravovali celý rok na jediné vystoupení - a je zajímavé jejich muzikantský pokrok sledovat.
  "Jednou kdysi naplní se naše touha odvěká / na Vánoce koupíme si živýho člověka" zpívá se tu v Krchovského textu k "rybímu" opusu Akvárium. Dodnes inspirativní nahrávka.
  Freemusic 27.10.2005
  Legendární hospoda Klamovka v Košířích byla v 80.letech vyhlášeným "poutním místem" pražského kulturního undergroundu, a tak se zde doslova jako houby po dešti postupně rojily zajímavé kapely jdoucí ve stopách svých vzorů The Plastic People of The Universe. Šlo o takzvanou druhou vlnu undergroundu a mezi dnes již proslulými skupinami jako Psí vojáci či Echt! se o své místo na slunci svého času čile hlásila i kapela, jež si dala do vínku název - zkratku podle nápisu na soše Sv.Václava na Karlově mostě.
  Za celou éru fyzické existence O.P.N. nebo-li Ora Pro Nobis (česky "Oroduj za nás") se vystřídala celá řada známých i méně známých jmen, k pilířům sestavy však v jednotlivých etapách vývoje kapely patřili především dnes již uznávaný básník J.H.Krchovský (u O.P.N. v pozici saxofonisty), dále Jiří Michálek (později Půlnoc, Echt!, DG 307), Jiří Jelínek (Hudba Praha), Jaroslav Fensterer (později Psí vojáci) a Ivan Procházka (později Eman E.T. a DG 307). Album shrnující aktivity O.P.N. ohraničené lety 1980 až 1989, zachycuje postupně se měnící stylovou polohu skupiny a zároveň dokumentuje její vývoj i z hlediska rostoucích instrumentálních a aranžérských schopností.
  Zatímco v prvních deseti písních (nahraných živě v rámci jediného vystoupení v roce 1980) jde v jejich podání ještě o takřka čirý underground zřetelně ovlivněný Plastiky s přesahy do v té době dech nabírající nové vlny (především svižnějším tempem a výraznými melodickými saxofonovými vzorci - jednoduššími to ohlasy na charakteristický zvuk tehdy velmi populárních Chadimových Extempore), na dvou demo nahrávkách z roku 1982 se O.P.N. pokoušejí jít osobitější experimentální cestou.
  V instrumentálně jinak nepříliš dotažené čtrnáctiminutové kompozici Akvárium O.P.N. využívají striktně akustických nástrojů a silně folkovému vyznění nahrávky pak kromě temných minimalistických stupnic harmonia vévodí především takřka apokalyptický text z pera J.H.Krchovského. Apropos Krchovský... Zatímco většina z dvanácti příspěvků z počátku 80.let přesvědčuje z hudebního hlediska výrazněji jen autentičností a snahou o zapojování pro androš nepříliš používaných pěveckých partů (lehce parodizující Procházka urnovým hájem, Noční můry, Kajman blues), o to údernější a nosnější jsou právě jeho texty (to samé však lze říci i o těch od předčasně zesnulého Milana Vrabce). Možná i dílem jeho odchodu ze skupiny se však postupně zvuk O.P.N. proměnil do podoby o poznání méně syrové, zato hudebně sofistikovanější.
  Svědčí o tom i čtyři demo nahrávky, jež vznikly v roce 1988 ve studiu Hostivař. O.P.N. tu zní ne nepodobně jiným pražským kapelám jako Omnibus či Egypt, jakýmsi českým to odpovědím na cold wave typu Joy Division a postpunkovou novoromantiku. Chladnou atmosféru písní většinou delší stopáže podtrhuje výrazné zapojení kláves a propracovanější rytmika, s nimiž jdou v ruku v ruce staré Vrabcovy texty i proti dřívějšku přece jen dokonaleji intonující Ivan Procházka u mikrofonu. Právě sem patří dle mého názoru i dvě nejzdařilejší skladby alba - sugestivní a napětím dýchající Malá astra a nově zaranžovaná Tiše, jež zní takřka k nepoznání od původní živé verze z počátku disku. Závěrečná, opět se opakující Kajman blues je pak již zase z poněkud jiného, lehce alternativního soudku.
  Pro těch několik spřízněných duší, jež koncerty tehdejších O.P.N. zažily, bude toto rekapitulační album jistě vítanou vzpomínkou. Pro ty ostatní - především mladší generaci- bude mít asi větší význam spíše z hlediska dokumentárního. Co je však více než jisté, že velmi dobře vypovídá o době a místě svého vzniku.