text: Černá křídla Cthulhu 3 - * antologie | Databáze knih
  Třetí svazek úspěšné lovecraftovské řady antologií, tentokrát v modré barvě s přízračnou kobylkou na přebalu. Na scénu se opět vrací W. H. Pugmire s povídkou "Pod arkhamským měsícem", kterou napsal společně s Jessikou A. Salmonsonovou, a mezi sedmnácti texty mají už své pevné místo také Caitlín R. Kiernanová a Darrell Schweitzer. Představí se ovšem rovněž Joseph S. Pulver Sr., Richard Gavin, Donald Tyson či Sam Gafford... S. T. Joshi jednoduše znovu dokazuje, že na dílo a život místra hrůzostrašné literatury H. P. Lovecrafta lze tvůrčím způsobem nahlížet z bezpočtu různých úhlů a že si v roli editora nadevše cení neotřelosti a svébytnosti vize....celý text
  https://www.databazeknih.cz/img/books/34_/343215/cerna-kridla-cthulhu-3-SoH-343215.jpg 3.421
  Černá křídla Cthulhu 3.
  Vydáno 2017, Laser-books (Laser)
  Black Wings Of Cthulhu 3, 2015
  Kniha Černá křídla Cthulhu 3
  Na rovinu a bez obalu, kvalita nič moc. Síce to už nebolo také utrpenie ako predchádzajúce krídla Cthulhu, ale úprimne, nevybavujem si bližšie ani jeden príbeh. A to je dosť smutné, lebo taký "Hotel Broadsword", "Obyvatelé Strašidlesa" alebo "Jak dostat chapadláka" zo zv. 1 u mňa zarezonovali. No ani zo zv. 2, ani zo zv. 3 si nevybavujem zhola nič. Uvidíme čo prinesie Cthulhu na svojich krídlach v ďalšej časti. Hviezdičku dávam opäť za nádhernú obálku.
  Ve sbírce "Černá křídla Cthulhu 3" se najdou povídky, které jsou zajímavé, které jsou dobré, ale stejně tak se tam najdou povídky, které se jeví už takové moc ohrané, okoukané, nenápadité až nudné. Fanoušek Lovecrafta si zde najde svoje, ale sem tam už jsem měl pocit, že je toho moc a že by bylo fajn, kdyby ta povídka s Lovecraftem neměla nic společného. Navíc zde není ani jedna, která by skutečně nějak zásadně vynikala, je fajn, že tu jsou autoři, kteří dovedou přímo navázat na nějakou Lovecraftovu povídku, ale pokračování prezentovat moderním stylem.
  Určitě nebude nic jednoduchého najít povídky, které by se nesly v duchu Lovecraftovského hororu a ještě je sestavit do sbírek tak, aby uspokojily čtenáře. Taky nebude jednoduché napsat takovou povídku, která by se jen trochu mohla provnávat s originálním HPL. Tudíž na tuto povídkovou knihu musím nahlížet z mnoha jiných pohledů než jen z pouhého přečtení. Za zmínku stojí pouhých pět povídek, které se mi líbily nejvíce - Děravý kámen, Hotel Del Lago, Pavučiny ve tmě, Weltchsmerz a Zdivnor. Zbytek upadá do zapomění...
  PS: Druhý díl jsem nečetla, ale určitě to doženu. HPL a jeho "ducha" v povídkách mám ráda.
  Ou, tohle byl docela boj. Kniha mě chytla prakticky až v okamžiku, kdy jsem vážně uvažoval, že ji odložím nedočtenou. Třetí křídla jsou asi perfektní ukázkou pověstného utrženého ucha. Ještě pořád přemýšlím nad tím, jestli dal Joshi zajímavé povídky na závěr knihy schválně je to dobře nebo zda jimi neměl proložit ty nudné a nezáživné povídky v první půlce knihy. Podstatná část povídek se zakládá na jedné jediné lovecraftovské linii, což nejen je, ale i knihu činí nezáživnou, nepřekvapivou a nudnou. Některé z těchto povídek nezačínají špatně, ale končí fakt slabě (HOUDINKY, DĚRAVÝ KÁMEN, PAVUČINY VE TMĚ). Naprostým utrpením pro mě byla např. povídka ZDIVNOR, velká nuda, navzdory délce, se vyklubala i z poslední povídky ZPOZA NEZNÁMÉHO SVĚTA. I zpočátku velmi zajímavá a nepříjemná PĚKNÁ PANENKA POPLETKA skončí tak nějak prostě nijak. Nakonec i nejčistší a největší lovecraftovský epigon HOTEL DEL LOGO, krátká, přímočará, jednorázová a očividná záležitost díky tomu vyznívá hodně zajímavě a potěšitelně. Zaujaly mě prakticky jen čtyři povídky. Dvě z nich (NEKROTICKÁ ZÁTOKA a WELTSCHMERZ) hrou s charaktery, obsahují opravdu zajímavé postavy a jsou zápletkou i vyvrcholením hodně zajímavé. Zajímavá je ČÍNSKÁ DOVOLENÁ, má skvělou táhlou atmosféru a náznakovou pointu. Nejlepší povídkou je však MEGALITICKÁ VLNA, parádní obsesivně kompulzivní atmosféra. Hlavní problém vidím v tom, že Lovecrafta je (naštstí ne u nás) už prostě moc a ty příběhy ztrácejí na kouzlu a překvapení. 2.5*
  Kniha je Cthulhu žel, směsicí naprosto vynikajících povídek (Zdivnor, Zpoza neznámého světa), těch dobrých (Čínská dovolená, Děravý kámen, Hotel Del Lago, Houdinky, Muž s rohem, Pavučiny ve tmě, Thistleův objev, Weltschmerz) dále povídek, kterým prostě něco chybí (Pěkná panenka Popleta, Megalitická vlna, Černými schodišti pod zem, Pod arkhamským měsícem) a nechybí ani povídky naprosto odpadní (V cestě přílivu, Nekrotická zátoka). Těžko pak něco takového hodnotit...
  Ufff. Po té strašně slabé dvojce jsem si oddechl. "Neolovecraftiáni" se vrátili do formy. :-)
  P.S. "Zdivnor" naprosto dokonalý
  O něco lepší, než "dvojka". Vyřadit Hotel Del Lago (krátká a bezobsažná zbytečnost) a Čínskou dovolenou (brak na úrovni začátečnické fanfikce) a zbude velmi silná povídková sbírka, která ne vždy spolehlivě vyděsí, ale v mnoha momentech dokáže napnout, znechutit, zaujmout a strhnout. Někoho možná ne úplně potěší fakt, že některé povídky (Zdivnor, Kopec Jeden strom, Pavučiny ve tmě) jsou spíš než lovecraftovský horror horrorem barkerovským, ale osobně nevidím důvod přehnaně hnidopišit - rozhodujícím kritériem je jejich kvalita a čtivost, ne subžánrové zařazení. Highlighty? Černými schodišti pod zem (!!!, jeden z nejlepších kusů napříč všemi třemi díly antologie), Weltschmerz, Muž s rohem, Houdinky, Děravý kámen. A také Pod arkhamským měsícem, díky své neodolatelné bizarnosti.
  Skvěle vybráno. Pozor, další text obsahuje spoiler. Nejvíce mne chňapla povídka Nekrotická zátoka. Je to první hororová povídka, kde jsem uvažovala, jestli by nebylo fajn být na místě hrdinky stižené "hrozným" koncem. Koneckonců, není zajímavá představa, že ztrácíme jáství, individualitu, konkrétní individuální tělesnou formu a stáváme se věčným bytím propojeným s ostatními v souladu a míru? To nemusí být marné, ne?