text: M�sto Kraslice - ofici�ln� str�nky m�sta - KOSTEL SV.MARTINA, OBEC JIND�ICHOVICE
  > V�znamn� kulturn� pam�tky > Jind�ichovice
  KOSTEL SV.MARTINA, OBEC JIND�ICHOVICE	Form�tuj pro tisk	�l�nky autora	Doporu�it str�nku	Historie:
  Ze zn�ní listiny z 1.7.1340 m�eme usuzovat na existenci kostela nebo p�inejmenším kaple v Jind�ichovicích. V listin� stojí: Nech� naši d�dicové a nástupci (Plick)v majetku usedlí tými� právy, jimi� oni (klášterní brat�i v Teplé) toto vlastní, k �emu� já, moji d�dicové a nástupci 50 groš� úrok� on�m pán�m a kostelu ka�doro�n� platit se zavazujeme. Tento listinný d�kaz by mohl platit i o kostelu v Nejdku, který však jako farní byl ozna�en teprve r.1384.
  V Jind�ichovicích byl starý kostelík r.1658 zcela sešlý. Stál n�kde na míst�, kde dnes jsou dv� malé zahrádky p�ed budovou školy a OÚ. Místo údajného umíst�ní oltá�e ozna�oval �el.k�í�, dnes je zde pouze kamenný podstavec. V kostelíku se nacházela panská hrobka hrabat Šlik�, ta byla p�i stavb� nového kostela zrušena.
  Nyn�jší kostel sv.Martina, biskupa v Tours (Francie), je o 12 sáh� severn�ji oproti p�vodnímu. Za�al se stav�t v r.1658 pod patronací Hanse Hartwiga Nostice-Rhienecka. Okolní p�ifa�ené vsi obstarávaly dopravu stavebního materiálu a vrchnost je platila, stejn� jako �emeslníky. Dostav�n byl v r.1661, první mši sv.slou�il P.Matthias Franz Kaiser. V� kostela byla velmi vysoká s dv�ma lucernami a pokrytá b�idlicí. V r.1790 se z�ítila �ást severní zdi kostela a byla nákladem 800 zlatých opravena. Od té doby podpírají zdi kostela pilí�e. Také vnit�ní strop byl opat�en novým táflováním a celá budova byla vn� i uvnit� zrenovována. Z dobrovolných p�ísp�vk� farník� byl r.1797 po�ízen nový hlavní oltá� a r.1801 nová kazatelna, která pochází z dílny jind�ichovického truhlá�e Josefa Sättlera.
  Ji� následujícího roku 13.06.1802 ve 23.hod ude�il blesk do v�e a zapálil st�echy. Kostel byl vá�n� poškozen, sho�ely všechny t�i oltá�e, kazatelna, mnoho ornát� a valná �ást varhan. V� sho�ela i se dv�ma zvony a m�stskými hodinami se dv�ma zvonci. Z kostela zbylo torzo. Patron hrab� Bed�ich Nostic Rhieneck nechal na sv�j náklad 14.991 zlatých v bankocetlích kostel opravit b�hem 5-ti m�síc�. Slavnostní bohoslu�ba se konala 11.listopadu na sv.Martina. Byly zprovozn�ny varhany s 12-ti registry, dva bo�ní oltá�e bolestné Matky Bo�í a sv.Jana Nepomuckého byly obnoveny, ostatní z�stalo bez výzdoby. Poté byl r.1804 po�ízen hlavní oltá� a kazatelna od truhlá�e J.Wilda v empírovém slohu. Na hlavním oltá�i byl obraz sv.Martina od sokolovského ak.malí�e Antona Glassla. Nyn�jší obraz je od pra�ského malí�e K.Svobody z r.1851 a byl takté� po�ízen nákladem Nostic�.
  Nová st�echa byla pokryta dvojitým šindelem, v� byla z�eteln� sní�ena, kopule jen s jednou lucernou byla pokryta 2x pocínovaným plechem. Byly po�ízeny nové hodiny se 2 zvonci. Roztavené zvony musely být p�elity, v�tší zvon nesl vyobrazení sv.Martina a hrab�cí erb Nostic� s nápisem: Christoph di Valle fudit me Egrae 1803 – tzn. Kryštof z Valle mne odlil v Chebu 1803. Menší zvon byl puklý a v r.1821 p�elit, nesl vyobrazení sv.Josefa a sv.Barbory s nápisem: Christoph di Valle fudit me Egrae 1821 a pod tím: Bo�e, chra� m�sto a zemi, od válek, krup, moru a po�áru. Tzv. zvon pro pozdvihování (sanktusový) ve v�i�ce na st�eše lodi kostela nechal na sv�j náklad p�elít hrab�cí fo�t Franz Rümmler s man�elkou Susanne Pöschl, nebo� i tento zvon byl puklý. V 1.sv�tové válce byly p�i sb�ru kov� tyto zvony odvezeny (mimo hodinových zvonc�, které na v�i jsou dodnes). Po válce byly zakoupeny 2 nové velké zvony, které ovšem byly za 2.sv�tové války takté� odvezeny, zp�t se ji� nevrátily. Dnes je ve v�i pouze �elezný zvon z r.1917 z evangelického h�bitova, kde byl ve d�ev�né zvonici. P�est�hován byl v 50-tých letech zdejšími dosídlenci z Rumunska. V r.2001 p�i oprav� sanktusové v�i�ky byl zde instalován starý hornický zvon ze školy (zvon z r.1727 od Franze Widala z Chebu).
  Na ji�ní stran� v�e kostela je osazen náhrobník Christopha Hutschenreutera a jeho man�elky Rosiny r.Pöschl.
  V r.1895 byl kostel opravován, po�ízeny byly 2 nové obrazy pro bo�ní oltá�e z K�es�anské akademie v Praze za �ástku 412 zlatých. Dárci byly paní Emilie Rölz a rodina Baumannova z Jind�ichovic. Nová kostelní okna by uhrazena z velké �ásti Erwinem Nosticem (400 zl.), zbytek doplnila sbírka. Továrník Adolf Lössl z Vídn�, jind�ichovický rodák, daroval levé okno v kn�išti za 680 zl., pravé darovala m�stská obec Jind�ichovice. Okna jsou z Tyrolska z Insbrucku. Vymalování kostela provedl malí� Becker z Chebu za 800 zl., uhradily p�ifa�ené obce. Zednické opravy obstaral nosticovský patronátní ú�ad za obnos 1050zl. Tentý� ú�ad uhradil v r.1899 vn�jší opravu za 3.780 Korun. V 50-tých letech byla po�ízena nová šindel na st�eše lodi, pro nedostate�né napušt�ní byla v 70-tých letech vym�n�na. I tato práce byla velmi nekvalitní . (zpracoval M.Bechyn�, p�eklad z n�m. -H.Brandl r.1937- J.�erný z Prahy) Popis:
  P�vodn� gotický kostel sv.Martina ze 14. století je jednolodní orientovanou stavbou. K její ji�ní stran� polygonálního presbytá�e p�iléhá hranolovitá v�, p�echázející v horních patrech (nad IV.NP) v osmihran. V� byla p�idána b�hem barokní p�estavby kostela v roce 1658. K západní stran� v�e je p�istaveno schodišt�. V ji�ní st�n� v�e je v úrovni p�ízemí zazd�n barokní náhrobník jind�ichovského rychtá�e Chritopha Michala Hutschenreuthera (zem�. 1707) a jeho �eny Rosiny, roz. Pöschlové (zem�. 1705), který je nedílnou sou�ástí nemovité kulturní památky. K západnímu pr��elí p�iléhá obdélná p�edsí�. St�ny lodi a presbytá�e jsou zpevn�ny p�idanými op�ráky a prolamují je vysoká hrotitá okna d�lená jedním prutem. Fasáda je �ešena v hladké omítce, jen s minimálním uplatn�ním plastických prvk�. T�mi je zejména profilovaná korunní �ímsa, jednoduché meziparterní �ímsy v�e, oblou�kový vlys p�i korun� v�e a dále pak plastické �ešení západního štítu (dva lichob�níkové lizénové rámy s kulatými okny s jednoduchou šambránou, oblé štítky v dolních rozích štítu a ve vrcholu nad jednoduchou �ímsou dva prosté a op�t lichob�níkové lizénové rámy). V roce 1802 kostel vyho�el a poté byl znovu upraven a uvnit� vymalován. Radka Hoznourová, Odbor ÚP, SÚ a památkové pé�e