text: 3. neděle postní, cyklus A
  Druhé Boží přikázání "Nevezmeš jména Božího nadarmo" nás zavazuje vyslovovat Boží jméno vědomě a s úctou. Totéž platí o jménu Panny Marie a svatých. Hříchem je lehkomyslné vyslovení a bezmyšlenkovité vyslovování Božího jména v modlitbě. Hříchem jsou i dobrovolné roztržitosti.
  Těžkým hříchem je rouhání. Rouhání jsou vnitřně nebo navenek pronášená nenávistná, vyčítavá a vyzývavá slova proti Bohu, dále špatné mluvení o Bohu, Církvi, svatých, zesměšňování mše svaté.
  Klení bez úmyslu rouhat se je nedostatkem úcty k Bohu. Těžkým hříchem je křivá přísaha. V přísaze beru Boha za svědka, že mluvím pravdu, nebo že splním, co slibuji. Vlastně se dovolávám Boží pravdivosti jako záruky vlastní pravdivosti. Nemáme přísahat lehkomyslně. Hříchem je porušení slibu, ve kterém se zavazuji pod hříchem, že vykonám něco Bohu milého, k čemu nejsem povinen.
  Třetí přikázání Desatera nás vybízí ke svěcení svátečního dne. Tím je pro křesťany neděle, den zmrtvývchstání Páně. I církevní přikázání zavazuje katolické křesťany od 7 let účastnit se mše svaté o nedělích a zasvěcených svátcích (25.12., 1.1.).
  Při mši svaté se učíme to, co budeme dělat v nebi – společně chválit Pána a sjednocovat se s Ním v lásce. Zaviněná neúčast na nedělní mši svaté je těžkým hříchem. Kdo nemůže na mši svatou v neděli, může využít mše svaté s nedělní platnosti v sobotu večer. Kdo nemůže z vážných důvodů na nedělní mši svatou, má prožít neděli jako křesťan. Má vyslechnout celou mši svatou v televizi nebo rozhlasu. Vyslechnout, nikoliv si ji pustit jako zvukovou kulisu k jiné činnosti.
  Omluvou neúčasti na nedělní mši svaté je nemoc, poznaná povinnost lásky (starost o nemocného, malé dítě) a také pracovní povinnost (lékař, zdravotní sestra). Farář může dát od nedělní mši svaté dispens. Dále nemáme v neděli zbytečně pracovat. Tak si ušetříme čas na modlitbu, četbu Písma svatého a na rodinu.
  Čtvrté přikázání zní:
  "Cti otce svého a matku svou, abys dlouho živ byl na zemi."
  Toto přikázání nás zavazuje k úctě, lásce a do 18 let poslušnosti vůči rodičům. Ale také k úctě a lásce k prarodičům, příbuzným, vychovatelům, učitelům, duchovní autoritám, nadřízeným, vlasti a vládním představitelům.
  Čtvrté přikázání má jediné příslib – dobře ti bylo na zemi.
  Povinnosti dětí: úcta a láska k rodičům, do 18 let poslušnost, ale i pak je třeba dbát na jejich rady a napomenutí. Mravně špatný příkaz nesmíme uposlechnout. Rodičům máme pomáhat ve stáří, nemoci, nouzi, každý den se za ně modlit, nechat odsloužit mši svatou za zemřelé rodiče.
  Hříchy proti čtvrtému přikázání: hrubost, hněv, neochota pomoci, nedbání příkazů, rad a napomenutí rodičů.
  Povinností rodičů je výchova dětí (mravní i náboženská). Rodiče jsou první a hlavní vychovatelé svých dětí. Rodiče mají dětem vytvořit klidný domov, vychovávat je ke ctnostem, dávat jim dobrý příklad, vést k dobrému vztahu k ostatním lidem, starým a nemocným, ke správnému užívání rozumu a svobody v dospívání, mají dětem pomáhat ve volbě povolání a životního stavu.
  Křesťan má mít také úctu k veřejné moci, která dostala od Boha autoritu ve společnosti. Na politiky nemáme nadávat, ale máme se za ně modlit.
  Neboj se, malé stádce!
  19. neděle v mezidobí, cyklus C První čtení je vzato z Knihy Moudrosti. Tato kniha vznikla v Alexandrii, mezi Židy žijícími v Egyptě. Tito...
  Udělat z pomíjivého nepomíjivé
  18. neděle v mezidobí, cyklus C " Marnost nad marnost, všechno je marnost." Kniha Kazatel začíná hodně pesimisticky. Hebrejský text používá...
  Když se modlíte, říkejte: Tatínku...
  17. neděle v mezidobí, cyklus C Společným tématem dnešních čtení je modlitba. V prvním čtení se Abrahám přimlouvá za hříšná města Sodomu a...