text: Svědectví ze setkání pro manžele – Koinonia Jan Křtitel
  Prostě a jednoduše "Buďme spolu"
  Manželský kurz, který jsme prožili v naší oáze v Liticích, byl pro nás opět velký dar. Během tří dnů jsme si odpočinuli, v radosti se navzájem povzbuzovali a načerpali jsme živou vodu. Znovu jsme si při poutavém vyučování uvědomili, jak je důležité být spolu. V dnešním shonu stále něco nestíháme. Je tím zamořena celá společnost. Není dobře, že se doma jen potkáváme a nemáme čas se sdílet. Vzniká z toho odcizení, nesoulad, nervozita a odnášíme to my i naše děti. Komunikace mezi manželi je nezbytná, řešení každodenních problémů je nutné. Společná modlitba je obohacením a požehnáním celé rodiny. Co pro to mohu udělat? Mohu se rozhodnout a věnovat se své rodině, jak jen to jde. Je to cenná devize, která se mi několikanásobně vyplatí a zúročí. Jeden pro druhého jsme darem, a tak tento dar chraňme a střežme, ať nám časem neuplyne.
  Rozhodněme se správně, dokud ještě můžeme.
  Na kurzu jsme slyšeli, že manželství je božské spojení, je to bytí v ráji, tak "buďme spolu!"
  Josef a Blažena Hanákovi
  Naše manželství je Boží dílo, které stále roste, Pán si používá mého muže, který byl na začátku našeho manželství nevěřící, i mne, dříve vlažnou katoličku. Oba jsme závodně sportovali a měli vlastní představy o životě, který ve skutečnosti nebyl nikterak růžový. Narodily se nám dvě děti a za deset let po nich další dvě. Byla to pro nás velká milost, že jsme se otevřeli novému životu. Nejprve mně Pán ukázal, že první místo v našem společném životě má zaujímat On. Po 19 letech manželství jsme chtěli začít znovu. Ale jak na to, vždyť jsme přece chodili do kostela a děti vychovávali ve víře.
  Díky Koinonii Jan Křtitel jsme našli novou cestu jak obnovit naše manželství. Už jsme nešli sami, pomáhal nám pastýř, zasvěcení bratři a sestry i další manželské páry, s nimiž jsme se spřátelili.
  Postupně jsme společně prošli manželskými kurzy: kurz Rút v roce 1999, kurz Akvila a Priscila v roce 2001, kurz Křesťanská rodina v roce 2002, a nyní i tímto požehnaným setkáním vyhrazeným pro manžele z Koinonie. Tentokrát nás hluboce oslovila dobře známá slova z Písma:
  "Rád bych, abyste si uvědomili, že hlavou každého muže je Kristus, hlavou ženy muž…" (1K 11,3)
  "V poddajnosti Kristu se podřizujte jedni druhým: ženy svým mužům jako Pánu, protože muž je hlavou ženy, jako Kristus je hlavou církve, těla, které spasil." (Ef 5,21-23)
  "V Kristu ovšem není žena bez muže ani muž bez ženy…" (1K 11,11)
  Předtím jsem tahle slova nedokázala v našem manželství naplňovat. Pán mi však dal poznání, že dozrál čas, abych se podřídila autoritě manžela. Dohodli jsme se, že začneme prohlašovat tato slova v našem životě a více dbát na společnou modlitbu, ve větší míře se odevzdávat Pánu a jeden druhému, abychom pomohli dalším nacházet cestu ke Kristu.
  Díky tomuto kurzu jsme byli znovu naplněni radostí a vděčností, že jsme byli povoláni jako Jan Křtitel, a to nejen osobně, ale i jako manželé. Podle příkladu Jana Křtitele, který položil život za to, že obhajoval manželskou věrnost, i my naplňujeme své poslání a stáváme se znamením Boží lásky a věrnosti. Je snad něco smysluplnějšího než být Janem Křtitelem právě v dnešní době? A tak díky za tento víkend, díky za to, že jsme Jan Křtitel.
  Na začátku ledna jsme se s manželkou zúčastnili v plzeňské oáze Koinonie Jan Křtitel kurzu pro manželské páry. Znovu jsem si uvědomil, jak někdy velmi sobecky hájíme v manželství své zájmy a přitom nevidíme, jak ubližujeme tomu druhému a tím vlastně nejvíc SOBĚ! Moje tělo nepatří mně, ale mé ženě, a jestliže jí ubližuji, trpím tím nejvíc já sám. Je to tak jednoduché a přesto tomu pořád nerozumíme. Musím se naučit být Pánu vděčný za toho, koho mi svěřil, aby se stal součástí mého těla. Jak? Tím, že se naučím na toho druhého dívat Kristovýma očima. On za něj položil život a totéž bych měl udělat i já, bude-li to potřeba.
  Z tohoto kurzu jsem si odnesl radost a přesvědčení, že není nic krásnějšího než milovat svoje Tělo tak, jak ho miluje Pán!