text: Dále dědičnost a genetika – pokud někdo z blízkých příbuzných měl rakovinu prsu (tato rizika jsou vyšší, pokud tyto ženy měly karcinom prsu ještě před menopauzou), genetické mutace BRCA1 a BRCA2 vysoce zvyšují riziko rozvoje rakoviny prsu a vaječníků.
  Rizikovější je také porod prvního dítěte po 30. roku věku nebo bezdětnost, časná menstruace (před 12. rokem) a pozdní menopauza (po 55. roku věku), nadváha a ukládání tuku hlavně kolem pasu, ozařování prsu, výskyt jiných nádorů v rodině, alkohol, dlouhodobé užívání hormonální substituční terapie (například při léčbě osteoporózy).
  Prvním příznakem je bulka v prsu nebo vedle prsu nebo v podpaží, která se s menstruačním cyklem nemění. Může být velká jako hrášek. Dalšími příznaky jsou změny ve velikosti, tvaru a kontuře prsu. Vytékající krvavá nebo čirá tekutina z bradavky. Změna kůže na prsou – může být s dolíčky, svraštělá, šupinatá červená nebo zanícená, to stejné platí i o bradavce. Méně častým příznakem může být i mramorovaná tvrdá oblast na kůži.
  Nádor může v některých případech způsobit zploštění nebo vtažení bradavky. Může to být vidět na první pohled anebo v kontrastu s druhým prsem, jehož bradavka je zdravá - volná a pravidelná.
  V mnoha případech se ukáže, že rudá a teplá kůže na ňadru je příznak zánětu. Může se ale jednat i o karcinom. To samé platí o viditelné a rozšířené spleti žilek a také o bolesti prsu. Způsobit to mohla hormonální změna, cvičení nebo namáhavá práce. Vyloučit nádor by ovšem měl opět lékař.
  Jestliže si nahmatáte v prsu jakoukoliv bulku nebo tuhý útvar, je to jasný signál k návštěvě lékaře. Jen ten totiž s pomocí vyšetření na mamografu (případně i ultrazvuku) dokáže určit, zda se jedná o nezhoubnou cystu, anebo o nádor. S nádorem může souviset i “vtažení” části tkáně do prsu a následný důlek. Ani to není běžný stav - kůže na zdravém prsu bývá volná a hladká.
  Stádium I označuje malý nádor nepřesahující 2 cm, který se nešíří mimo prs ani do lymfatických uzlin.
  Stádium II označuje nádor o velikosti 2 až 5 cm, přičemž lymfatické uzliny mohou, ale nemusí být zasaženy. Pokud jsou zasaženy, tak ložisko v tomto stádiu nesmí být větší než 2 cm.
  Stádium III označuje nádor, který prorůstá do tkání mimo prs, anebo případ, kdy jsou zasaženy lymfatické uzliny. Vzdálené metastázy nejsou prokázány.
  Stádium IV označuje stádium, kdy se kdekoliv v těle bez závislosti na velikosti nádoru či zasažení uzlin najdou nádorová ložiska (metastázy). Nejčastěji to bývá v plicích, játrech, kostech či mozku.
  Šance, že se díky léčbě v následujících pěti letech od diagnózy neobjeví žádné známky karcinomu, je u I. stadia asi 90 %, u II. stadia 86–91 %, u III. stadia 54–67 % a u IV. stadia 20 %.
  Rakovina prsu je léčitelná nemoc s 50% šancí na úplné uzdravení. I u pacientek v pokročilém stádiu nemoci je možné nádor zmenšit a potíže, které vyvolává, odstranit nebo zmírnit.
  V době stanovení a sdělení diagnózy je o každou ženu postaráno a je jí zpravidla navržen optimální léčebný postup. Ten se stanovuje na základě konsenzu odborníků – nejčastěji chirurga, radiologa, onkologa a patologa. Pokud tomu tak není, je třeba, aby se žena poradila se svým ošetřujícím lékařem, zpravidla gynekologem či praktickým lékařem, který ji nasměruje do specializované prsní poradny.
  Metodami léčby rakoviny prsu jsou chemoterapie, radioterapie a chirurgická terapie. Kromě nich dnes dochází k velkému rozvoji biologické léčby, tedy takové, která cíleně působí na nádorové buňky a nepoškozuje ostatní tkáně.
  Lékař provede vyšetření prsu pohmatem, ale vždy posílá ještě na ultrazvuk či mammograf. Při potvrzení nálezu se provede biopsie (odebrání kousku tkáně z nádoru tenkou jehlou). Na histologii se určí, zda jde o zhoubný, nebo nezhoubný nádor.