text: 4. etapa: Ivančice – Jindřichův Hradec | Na kole dětem
  4. etapa: Ivančice – Jindřichův Hradec
  Trasa: Ivančice – elektrárna Dukovany – Rouchovany – Moravské Budějovice – Dačice – Strmilov – Jindřichův Hradec
  Bude nebo nebude pršet? Vloni cedilo, letos na startu jen sporadicky sem tam kapka, nicméně zachmuřeno, šedivo až hodně šedivo. Uvidíme.
  Než se vydáme na trasu, podíváme se na strojní vybavení. Pepův Ariel od Měsíčka jsme včera představili, ale neřekli jsme z kolika dílů se skládá. Zkuste si tipnout, na konci dostanete odpověď. Trochu napovíme – rám, dva ráfky, dvě hřídele, jedny řídítka, dvě kliky, dva pedály, atd., hádejte.
  V pelotonu jsou nejčastěji silniční kola, také horská (větší dřina), nemálo gravelů (to je něco mezi, tedy rám podobný silničce i s berany, ale silné pláště, vhodné i to terénu, což je na rozbitých českých okreskách skvělý stroj). A také jeden tandem, k němuž se cestou přidal další, pak horské kolo, z něhož si jeho majitel, určitě teenager, vyrobil elektrokolo. Koupil motor do zadního kola, zbytek poskládal sám, včetně boxu na baterie, ovládání a reproduktorů na muziku na řídítkách. Pak že ti mladí sedí jen u počítače. Mnozí ano, všichni ne. To nejlepší na konec – před cílem na nás čekal Standa Kalina se svým vysokým kolem Ariel, s elektrickým motorem v zadním kolečku a s přívěsem, v němž vezl svého pudlíka Rocca. Nevídaná sestava!
  Tak a vzhůru, nejprve už tradičně k elektrárně Dukovany, kde na nás čekala představitelka Nadace ČEZ paní Jana Štefánková s šekem s šestimístnou cifrou. To se děti pomějí! Klasické koláčky z penzionu Mohelenský mlýn tentokrát vystřídaly buchty, povidlová skvělá, tvarohová nevím, nezbyla žádná.
  Nejkratší skok letošní tour měřil jen 5 km do Rouchovan, kam jsme zamířili už posedmé. Všichni vědí, že tady jsou už tradičně nachystané řízky a občerstvení, kvůli němuž si někdo odpustil u elektrárny buchtu. Také zde po nás zbyly prázdné talíře. Pan starosta Ing. Vladimír Černý nás požádal, abychom certifikáty, jež Pepa všem darujícím předává, příště vytvořili v menším formátu, už se mu nevejdou na zeď.
  Moravské Budějovice byla další štace (prý "z kopce" ale to je asi nějaká chyba) nás na náměstí pozdravila a ovocem přivítala místostarostka paní Jana Kiesewetterová. Jsou mezi námi tací, kteří občas využijí zastávky k tomu, aby si v nejbližší kavárně dopřáli presso. Všichni víme, že zastávky jsou plánovány na 30 minut. Tentokrát se kdosi rozhodl nezahálet, takže peloton tradá na Dačice, zatímco "tací" ještě srkali kafe. To byl, panečku, trap!
  Dačice ("do kopečka z kopečka") jsou známé mimo jiné tím, že zde vymysleli kostku cukru, také jí postavili pomník. Někdy stačí ke slávě málo. Na náměstí se nás ujala místostarostka paní Kateřina Marková, také zde nás počastovali něčím na posilněnou (na co vy nemyslíte, byly to cyklistické bagety!), abychom v plné síle dorazili do Strmilova. Cestou jsme na chvilku zastavili v Horní Slatině, rodišti jednoho z nás, Ing. Zdeňka Vícha, CSc. Je to malá obec, 130 obyvatel, čemuž odpovídal i příspěvek: paní starostka Jana Valsová podarovala Pepu sklenicí medu. Budete se zlobit, když ji nedáme na dětské konto, ale sníme ji k snídani?
  Ve Strmilově ("vlnky" – další nesmysl, jak může někam, kde se to nazývá Strmilov, dorazit člověk po vlnkách?) nás pan starosta Martin Novák uvítal kávou, ovocem a oplatkami, jimiž posíleni zamířili jsme do cíle v Jindřichově Hradci. Konečně bylo spolehnutí na "do kopce z kopce", což vedoucí tratě Jarda Flíček srážel tím, že budeme jen padat. Bylo to pořád do kopce, naštěstí nepadl nikdo.
  Jindřichův Hradec!!! Dojezd se obešel bez oficialit, ty si odbydeme zítra. Dnes jsme měli štěstí na krajinu i na počasí, chvilku sluníčko, chvilku zachmuřeno, lehký větřík, celkem teplo, zkrátka ideální cyklistický den, který si užilo plus minus sto cyklistů. Před lety by to byl nářez, z dnešního pohledu to bylo skromné. Těšíme se na další vlnky, kopce a z kopce, zejména ovšem na roviny. Překročili jsme 500 najetých km od startu, jsme před polovinou cyklotour, držte nám palce a zůstaňte s námi. My pod sprchu, pak do hajan.
  Honza Králík
  P.S. Skoro bych zapomněl na počet drůbků, z nichž se skládá vysoké kolo Pepy Zimovčáka. Tipli jste 200? 300? Samá voda. Je jich 450.
  Dobrou, H
  vlnky :-)
  6.6.2021 neděle
  Z Moravy se přes Vysočinu dostaneme až do Jižních Čech. Za Ivančicemi vyjedeme z Boskovické brázdy a budeme stoupat na Jevišovickou pahorkatinu, na náhorní plošině zastavíme u elektrárny Dukovany, kde mají vždy skvělou limonádu a koláčky a kromě nich vždy i šek s nádhernou cifrou. Krátce sjedeme do Rouchovan, mají tady vyhlášené řízky, a proto tady vždy velmi rádi zastavíme. Pak už nás budou čekat Moravské Budějovice. Odsud pojedeme přímo na západ a další zastávkou budou Dačice. Pokračovat budeme přes Javořickou vrchovinu do Strmilova. Loni jsme poznali mísní okolní kopečky, co nám daly dost zabrat, tak uvidíme, jak nám to pojede letos. Cíl naší dnešní etapy bude v Jindřichově Hradci. Dojedeme sem mezi rybníky, kolem Hamerského potoka i po břehu rybníka Vajgar. Ve zdejším historickém centru přenocujeme a načerpáme síly do dalšího týdne na kole.
  Ivančice - Palackého náměstí
  Rouchovany - obecní úřad
  Dačice - Palackého náměstí
  Cíl 17:15
  Ivančice – Polánka – Jamolice - elektrárna Dukovany 20 km
  elektrárna Dukovany – cyklostezka 5175 Energetická – Rouchovany 5 km
  Rouchovany – Přešovice – Litovany – Radkovice u Hrotovic – Myslibořice – Jaroměřice nad Rokytnou – Moravské Budějovice 20 km
  Moravské Budějovice - Vranín – Domamil – Štěpkov – Radkovice u Budče – Budeč – Horní Slatina – Budíškovice – Borek – Dačice 33 km