text: Univerzální zvedací a spojovací prostředek s širokými možnostmi použití. Německá špičková kvalita s PU impregnací, která zajišťuje vyšší odolnost.
  Dle EN 1492-2, včetně 7násobného koeficientu bezpečnosti. Nosnost (WLL) je počítána na jednoduché, přímé zatížení.
  Ze sourozenecké žárlivosti mají obavu všichni rodiče. V určité míře se projevuje prakticky u všech sourozenců, ale v některých případech se může stát velkým problémem. Některé děti žárlí jen chvilku a neprojevuje se to příliš znatelně. Jiné však dělají doslova „psí kusy“, aby na sebe strhly pozornost svých rodičů. Má žárlivost nějaké hranice?
  Žárlivost mezi sourozenci většinou začíná narozením mladšího soourozence. Žárlit ale může i mladší na staršího.
  Žárlivost je jednou z emocí, se kterou se v průběhu života setkáme všichni. Přitom není jednoduché ji definovat. Filozof Spinoza ji popsal stručně jako směsici lásky a nenávisti. Vyskytuje se nejen mezi dospělými, ale také mezi dětmi. Rodiče často řeší, jaký zvolit věkový rozdíl mezi sourozenci, aby na sebe nežárlili. Podle výzkumů je sourozenecká žárlivost běžná, když od sebe sourozence dělí více než jeden a méně než sedm let. To však vůbec neznamená, že menší nebo větší věkový rozdíl žárlivosti zabrání.
  Výzkumy ukazují, že největší vliv na míru žárlivosti mezi sourozenci má hned několik aspektů - chování rodičů, povaha dětí a v neposlední řadě také jejich pohlaví (méně na sebe žárlí sourozenci různého pohlaví). A jak už jsem zmínila, důležitou roli zde hraje také věk staršího sourozence při narození mladšího. Odborníci také poukazují na fakt, že méně žárlí děti, které mají více sourozenců.
  Počítejte s tím, že vaše starší dítě bude po narození sourozence určitou dobu potřebovat více vaší pozornosti. Je možné, že u něj dojde k tzv. vývojové regresi, tedy určitému posunu zpět ve vývoji, což je přirozenou reakcí na zátěž. Může se stát, že starší sourozenec začne napodobovat mladšího, začne se znovu počůrávat, nebo třeba žvatlat, aby si získal tolik pozornosti, jako má to miminko. Dovolte vašemu staršímu dítěti být malé, chovejte ho, noste, krmte, pokud to ještě potřebuje. Zároveň mu ale umožněte být "velký", pomáhat vám s miminkem, nebo dělat věci, které dělají velké děti.
  To, jak dítě přijme nového sourozence, do jisté míry záleží hodně na vaší předchozí výchově. Jestliže jste dítě vedli od začátku k samostatnosti, pak většinou lépe přijme nového člena rodiny. Naopak děti, kterým nebylo dáváno dostatek volnosti, jsou na rodiče více fixované a těžko se vyrovnávají s tím, že přichází o jejich 100 % pozornost.
  Říkáte si, jestli lze nějakým způsobem zabránit tomu, aby na sebe děti žárlily? Je třeba to řešit už od začátku, tedy již od doby vašeho těhotenství. Povídejte si se starším dítětem, že brzy přijde na svět miminko, které bude potřebovat vaši péči. Zároveň se ale pokuste vyhnout slibům, že dítěti přibude nový kamarád. Dítě nepochopí proč si s ním tedy nemůže hrát hned.
  Je vhodné nevystavovat dítě v době vašeho druhého porodu větším změnám. Malé děti jsou na změny citlivé. Nechte ho spát s vámi, pokud to vyžaduje, nástup do školky raději taky odložte... nebo jej naopak naplánujte tak, aby dítě už nejakou dobu do nového prostředí chodilo a nemělo pak s příchodem sourozence pocit, že jste ho odložili.
  Brzy po porodu dejte dětem najevo, že jste rodina, patříte k sobě a není potřeba mezi sebou soutěžit. Dopřejte dětem společné zážitky, či dobrodružství.
  Žárlivost může mít mnoho podob a v některýh případech může vyústit až v agresivní chování. Nemusí mít nutně jeden druhého bezmězně rád, ale nedovolte dětem, aby si ubližovaly, může to narušit jejich vztah i v dospělosti.
  Přijměte děti i s jejich žárlivostí, mluvte o ní, pomozte mu tuto emoci zpracovat. Děti, které žárlí, se totiž často trápí hned dvakrát - nejprve žárlivostí a poté tím, že ji v sobě dusí.
  Pokud máte doma batole, které vyžaduje mnoho pozornosti a žárlí na vaše druhé dítě, zkuste vymyslet, jak uspokojit jejich rozlišné potřeby najednou. Miminko si například můžete uvázat do šátku (a uspokojit tak jeho silnou potřebu fyzického kontaktu) a jít se starším dítětem třeba na hřiště, nebo si zahrát nějakou hru (a uspokojit tak jeho silnou potřebu pozornosti).
  Mějte na paměti, že dítě od vás (rodičů) okoukává vzorce chování. Jak reagujete vy nebo váš partner na Oidipův nebo Elektřin komplex, tedy projevy žárlivosti vašeho syna směrem k otci nebo vaší dcery směrem k vám? Tomu jsme se podrobněji věnovaly v článku Tatínkova princezna aneb důležitá role otce.
  Zvládnout dětskou žárlivost mohou pomoci také homeopatika. Která homeopatika jsou vhodná na jaký typ žárlivosti, se můžete zeptat odborníků v naší Homeopatické poradně.
  Žárlivost není primárně negativní emoce a stejně jako ostatní emoce má svůj smysl a význam. Nesnažte se ji potlačit, ale pomozte ji vašemu dítěti zpracovat. Jakou zkušenost mají v oblasti sourozeneckých vztahů ostatní maminky? Čtěte naše diskuze na toto téma ZDE a podělte se i vy.
  Já jsem měla strach jak přijme dvouletá dcera sourozence. Navíc byla skoro až do porodu kojená, ale vzala to úplně skvěle, bráchu pořád chce chovat a opatrovat
  Máme jen jedno dítě, tak tohle řešit nemusím. Myslím si, že tohle řeší hodně rodičů a že je to prostě přirozené. Na žárlivosti druhého sourozence není nic špatného. Je to prostě součást vývoje.
  Kdyz se tenkrát narodila ml.sestra tak jsem zarlila (10let rozdil),pak si ke ke mamka sedla-vse vysvetlila,ze me ma stale moc rada a ze jestli chci tak muzu pomáhat. No od te doby jsem se p ségru vzorně starala. Ted cekam druhe dite ja (holky budou od sebe 2 roky),tak jsem moc zvědavá
  Uvidíme, jak to bude u nás. Když jsem se narodila já, můj bratr se na mě strašně těšil. Kéž by se to podařilo jednou i nám.