text: Dana Blešáková 20.1.2021 12:39
  Naštěstí okolo sebe nikoho takového neznám, nicméně jsem zastánkyní toho, že pokud si spolu lidé přestanou rozumět, tak je lepší jít od sebe, než se pořád dokola a dokola jen dohadovat.
  Monika Monca 11.1.2021 13:21
  "patnactileta Veronika" nema co soudit sve prarodice - za co? Za to, ze spolu vydrzeli do doby, kdy jeji rodice vyletli z hnizda? Rodina svuj prvotni ucel splnila a snad maji narok na stara kolena delat vlastni rozhodnuti. Do kterych clovek musi take zahrnout riziko, ze bude na nektere obtize sam. "patnactileta Veronika" se sama nejspise rozvede mezi 30.-40. rokem věku a její děti tím utrpí mnohem více, než děti jejích prarodičů.
  Václav Soukup 25.12.2020 10:31
  Paní redaktorka to popsala skvěle. Nikoho nelze soudit, když neznáme situaci v rodině. Ale i " vedle sebe " se dá rozumně žít, když jsou partneři tolerantní a snaží se pochopit zájmy a potřeby toho druhého. S problémy vztahů mezi dvěma seniory by neměli být v žádném případě zatěžovány jejich děti a vnoučata !
  Jaroslav Charvát 20.12.2020 07:27
  Vážená paní Hofmanová, to vše je asi pravda, ale tady se nedá paušalizovat. U Vomáčků je to jinak jako u Okurků. I když to vypadá tak podobně. Každý jsme jiný. Já mám zkušenost, že někdy (možná často) jsou příčinou neshody mezi dvěma staršími rodiči, jejich již dospělé (nebo i velmi dospělé) děti. Dcera se postaví na stranu matky, a řekne: bude to tati tak, jak to říká maminka. A je vymalováno. Jednou, dvakrát, třeba i třikrát, to ten táta snese, a pak najednou řekne "a dost". A já si myslím, že já mám pravdu. Ano, já toto prožíval kdysi, ne, neskončilo to rozvodem. Potkala nás jiná tragédie. A abych pravdu řekl, tak bych asi dal cestu férovému rozvodu, pokud to ti dva umí. Toto je velmi zajímavé téma.
  Martin Vrba 20.12.2020 06:07
  Paní Margita Melegová si klade otázku: "Jaký smysl může mít rozvod v období po šedesátce?" Možná v tom, že pohled na sebe do zrcadla lze omezit na nejmenší míru – na ranní hygienu, ale manžela – manželku máme před sebou stále a to je i pro milujícího manžela těžké sledovat to chátrání, natož pro toho, který na tom druhém vidí už 40 let jenom ty chyby. :)
  Marie Faldynová 19.12.2020 20:26
  Rozvod je skutečně přiznaná životní prohra, ale žít za někoho nemůžete. Souhlasím s Martinem Vrbou, že je to pořád lepší, než vražda. Právě tak jako vražda by měl být vyjímečným řešením, což dneska neplatí.
  Martin Vrba 19.12.2020 15:56
  Paní Věro Halátová, děkuji Vám za lekci českého jazyka. Že jsem udělal chybu já, to lze pochopit, ale že ji udělal i můj počítačový opravář pravopisu a nepodtrhl to slovo červeně, to není pro něj chvályhodné. S takovou laskavou učitelkou ve společné domácnosti bych se nerozváděl, ale pozval bych jí na speciální silné kafíčko s rakvičkou do kavárny, U Mrštíků.:) Ano, píšete to přesně: "Nikdo z nás s tou dvojicí nebydlel." Já dodávám, že rozvod je v každém věku malá tragedie, ale je to pořád lepší, než vražda. :)
  Lenka Kočandrlová 19.12.2020 14:14
  Neznám osobně nikoho takového,ale je možné,že spíš ženy někdy podlehnou nátlaku dnešní doby: co by se otravovala s dědkem,rozveď se,budeš mít klid....Kdybych byla dítětem takovýchhle rodičů,tak bych pomohla tomu,kdo se nechtěl rozvádět - ten druhý ať se stará sám.....
  Magda Škodová 19.12.2020 10:52
  Znám ve svém okolí dvě takové, pozdě rozvedené, dvojice a jsou spokojení. U obou nastala krize po odchodu pánů do důchodu, neměli žádné koníčky, kamarády, celý život jen práci (oba v tzv. manažerských funkcích). A najednou nic, spousta nevyužitého volného času, nuda a především kontrolování nejen manželek, ale i dětí a vnoučat a podávání, či lépe vnucování, nevyžádaných rad. Jedna se přestěhovala do domku po rodičích, druhá bydlí v bytě, který původně syn zrekonstruoval pro svoji tchyni. Pánové zůstali sami, zatím si tento stav pochvalují ale už je na nich vidět jakási sešlost a ošuntělost, holt chybí ženská ruka. Ale než se nechat buzerovat, tak raději dál od sebe.
  Věra Halátová 19.12.2020 10:16
  Pan Martin Vrba zřejmě včera snídal vtipnou kaši, ale slovo "chvályhodné" se píše s tvrdým "y" po "l". Nesuď a nebudeš souzen. Nikdo z nás s tou dvojicí nebydlel. Bylo to jejich rozhodnutí. Já ze svého příbuzenstva ani okolí neznám nikoho, kdo by se rozvedl ve věku, kdy oba mají 60 a více. Znám jen jednoho pána, který má 71 roků, ale tomu jeho mladá, o 28 let mladší žena utekla za mladším. Taky jejich věc.