text: Georgij V. Adamovič publikoval asi 100 básní, v nichž se projevuje jako nadaný, ale nevyhraněný lyrik. Některé básně se točí kolem problému emigrace a vnitřního zisku ze ztráty vnějšího majetku, což se objevuje i v některých esejích. Jako kritik požadoval, aby se lyrické básně vyjadřovaly k základním otázkám lidského bytí a aby zachovávaly formu klasické prostoty („pařížský tón“).