text: Novela školského zákona předpokládá i některé změny dosavadních stereotypů :: Politické hnutí Občané městu, město občanům
  Úvodní stránka > Novela školského zákona předpokládá i některé změny dosavadních stereotypů
  Novela školského zákona předpokládá i některé změny dosavadních stereotypů
  Každá novela zákona je proces, který se odehrává v čase a prostoru. Právě schválená novela školského zákona nasvědčuje tomu, že tento proces zdaleka není u konce. Jistě, názory na výslednou podobu novely se mohou různit. Zákonodárci obou komor parlamentu nakonec pochopili důležitost změn a novela prošla.
  zákaz prodávat ve školách a školských zařízeních potraviny a nápoje[1]
  odstraní se nesystémové ztotožnění středisek výchovné péče se školskými poradenskými zařízeními atd.[2]
  Kontext projevu paní senátorky MUDr. Dernerové mj. poukazoval na problematiku jedné ze soukromých vysokých škol UJAK, která se také zabývá přípravou odborníků v oblasti speciální pedagogiky a jejíž statut nedávno výrazně a opakovaně zpochybnila Akreditační komise. Paní senátorka vyjádřila některé obavy z integrace dětí zatížených některými specifickými poruchami chování, mentálním postižením apod. s tím, že "To dítě, když vidím v ordinaci, je s těžkou mentální retardací. Oni se bojí, protože by mělo ten glejt, musí do té speciální nebo zvláštní školy, pomocné školy, tak vlastně tyto děti potom v té třídě, když tam budou zaintegrované, tak to nevidím vůbec dobře. Protože pak já tomu říkám průměrnost všude a vlastně kde budou ty chytré děti? Kde je máme? My děláme vždycky prostě velké ústupky na jednu stranu, ta druhá strana mince, ta je někde jinde. Já říkám, kde jsou ty děti, co nás jednou budou živit."[3] I když lze vyrozumět smysl z obsahu argumentace paní senátorky, dokonce i to, že "Někteří prostě jsou nevzdělavatelní" [4], nemyslím si, že tato novela zavede jakousi anarchii či destrukci vzdělávání a vzdělavatelnosti tím, že spojí, resp. hodlá spojovat těžké mentální retardace, včetně pohybových dysfunkcí apod. s těmi zdravými. A to ani v případě, že by se hledaly nebo dovozovaly souvislosti s tou částí senátorčina vystoupení, že by nám tu vznikla příp. armáda speciálních pedagogů, pro něž bude třeba naplnit třídy (i díky novele?), aby měli co dělat a jejich studium našlo praktické uplatnění. Znám některé odborníky, ale již nyní prakticky působící speciální pedagogy a oceňuji fakt, že vykonávají tuto profesi s nároky a v podmínkách, které často ztěžují práci pedagogů s dětmi bez handicapů, natož s nimi. Podporu větší otevřenosti k takto zatíženým dětem vidím především v tom, s čím mají zkušenosti např. v zahraničí (Velké Británii, Maďarsku apod.)[5], tzn., že společnost, zejména od těch nejmladších dětí, školáků, dá prostor a čas na utváření kontaktů a vztahů s lidmi, jejichž život je možná pro pochopení nás "zdravých" často vzdálený, přesto nezbytný. Otázka totiž nespočívá jen v tom, "kde jsou ty děti, co nás jednou budou živit."¸ jak poznamenává paní senátorka, ale v tom jak se naučit žít ve společnosti s těmi, kteří mohou lecčemu přiučit i nás ostatní, "zdravé", např. porozumět "jinakosti" světa, v němž ale nakonec žijeme všichni. K tomu často potřebujeme pochopit právě životy těch druhých.
  [1] Srv. Poslanci schválili novelu školského zákona. MŠMT.cz [online] Dostupné: https://www.msmt.cz/ministerstvo/novinar/poslanci-schvalili-novelu-skolskeho-zakona-1 [cit. 19. 3. 2015]
  [3]Těsnopisecká zpráva ze 7. schůze Senátu, (2. den schůze – 19. 03. 2015). Senát.cz [online] Dostupné: