text: Autor: Jakub Vilímek | Kurz: On-line žurnalistika | Kategorie: Uchem Brna
  Vyprávění Marie Štrosové-Steinerové v její vile na ulici Tvrdého
  Autor: Jakub Vilímek
  To je těžká otázka. Já vím o opeře od narození, protože moje maminka byla operní zpěvačka. Já odmala slyšela, jak si studuje role a třeba mě vzala i na premiéru. Taky na generálky jsem mohla už jako malá. Odmalička jsem také hrozně ráda tancovala. Tak jsem chodila do baletu k Ivo Váňovi Psotovi. Někde mám schované fotky, že i špičky jsem už tehdy dělala.
  Chodila jste i na baletní představení?
  Já měla ráda hlavně tanec. Když byly operety, kde se tančilo, byla jsem samozřejmě nadšená. V opeře se mi zase líbily ty velké balety.
  Kdy jste se poprvé setkala s hudbou Leoše Janáčka?
  Maminka už v Brně zpívala Kostelničku. A sice v roce 1928, kdy jsem byla v první třídě. Ona dobře hrála na housle, ale ne na klavír, tak si to doma zpívala. Mně se to líbilo.
  Vy jste jej zpívala poprvé kdy?
  Už na absolventském koncertu pražské konzervatoře jsem Janáčka zpívala. Poté byla v Praze mezinárodní pěvecká soutěž a já se na ni přihlásila. Zpívala jsem modlitbu z Libuše - pro mě byla jednoduchá, a taky Kostelničku. Získala jsem první cenu. Maminka byla nadšená, ale divila se. Já se hrozně rychle učila.
  Čím vás Janáček oslovil?
  Hudbou a taky tím, jak si vždy dovedl vybrat náměty. Třeba Věc Makropulos.
  Co si vybavíte, když se řekne Brno?
  Celé mé dětství. Celý můj život.
  Část života jste prožila i v Praze.
  Maminka jezdila hodně hostovat. Třeba do Olomouce. Ani nevím kolik jsem vystřídala různých obecných škol. Když jsem měla nastoupit na gymnázium, maminka již byla v invalidním důchodě, jako pěvkyně. Měla našetřené, a tak řekla dost a koupila v Praze rodinnou vilku na Spořilově. Odtud jsem každé ráno dojížděla na Selskou do Dívčího reformního reálného gymnázia. Až do maturity.
  Zbytek vyprávění Marie Štrosové-Steinerové si poschlechněte v záznamu výše.
  Marie Štrosová-Steinerová se narodila 10. ledna 1923 v Mladé Boleslavi do umělecké rodiny, její matka byla operní pěvkyně. Absolvovala pražskou konzervatoř pod vedením B. Chalabové-Rozumové. Krom opery se Marie věnovala i divadlu. Ostatně herecký um, jenž dokázala do svých operních rolí dostat, jim dodával charakterovou hloubku. Využila jej v sezóně 1942/1943, kdy se stala členkou divadla Vlasty Buriana, s nímž si také zahrála ve filmu Ryba na suchu. Na československé kulturní scéně však prorazila jako operní diva, jež proslula zejména svou interpretací sopránových partů Janáčkových oper. Za svůj život stihla účinkovat téměř ve všech. Jako Mílina Matka dokonce ve světové premiéře Osudu. Mezi její nejvýznačnější role patří Kostelnička v Její Pastorkyni a Emilia Marty ve Věci Makropulos. Nicméně soupis rolí, které ztvárnila, se neomezuje pouze na Janáčka. Nalezneme v něm velké světové opery jako Musorgského Borise Godunova, Pucciniho Toscu, Verdiho Aidu, Wagnerova Lohengrina, Beethovenova Fidelia nebo Růžového kavalíra Richarda Strausse.
  Od šedesátých let se intenzivně věnovala pedagogické činnosti. Nejprve na brněnské konzervatoři. Poté i na JAMU. Rovněž dělala hlasovou poradkyni pro Krušnohorské divadlo v Teplicích. Za svůj život nastudovala více než padesát rolí. Teprve v roce 2004 se jí dostalo oficiálního uznání v podobě ceny Thálie za celoživotní mistrovství v oboru opera.