text: Velká přeměna
  Když Pchu-chua zestárl, požádal jednoho dne místo o pokrm o přiměřený oděv. Mnozí mu pak nabízeli všechny možné kusy oděvu, ale Pchu-chua všechny odmítal.
  Když se o Pchu-chuově prosbě dozvěděl zenový mistr Rinzai, objednal rakev a daroval ji Pchu-chuovi s těmito slovy: "Nechal jsem pro tebe zhotovit přiměřený oděv, učiň s ním, co chceš." Pchu-chua byl přeštastný, uvázal si rakev na záda, tančil s ní ulicemi za zpěvu písně oslavující mistra Rinzaie a vyhlašoval, že zítra u východní brány města dojde k jeho přeměně. Nazítří se všichni obyvatelé města seběhli u východní brány, ale Pchu-chua prohlásil: "Dnes se mi to nehodí, přijde zítra k jižní bráně." Nazítří Pchu-chua vyhlásil, že všichni mají druhý den přijít k západní bráně. Když však potom davu lidí sliboval, že si přijdou na své až zítra u sevení brány, lidem se už běhání za ním omrzelo. Byl tedy přistí den Pchu-chua u severní brány sám. Uložil se do rakve a požádal náhodného kolemjdoucího, aby přitloukl víko. A tak vešel Pchu-chua v přeměnění.