text: Jakub-D o pocitech hrdosti, skvělých válečnických tifosi, nejsilnějších zážitcích, krátkém volnu i repre v plné zbroji
  21.05.2013 11:33Ladislav Faltin | Tisk | Přejít zpět Během zápasů našeho týmu ho můžete vidět téměř nepřetržitě po boku kouče Pavla Budínského. O koho jde? Řeč je samozřejmě o sportovním manažerovi Jakubu Důrovi, jehož náplň práce je velmi pestrá. I po dlouhé a velice náročné sezoně zůstává Jakub optimistický a už se nyní se podle svých slov těší na letní reprezentační blok, kdy se Lvi představí na Mistrovství Evropy 2013 ve Slovinsku. S tímto usměvavým chlapíkem jsme si povídali (nejen) o uplynulé klubové sezoně, ale třeba i o blížícím se repre bloku.
  Jakube, zažil jsi během hráčské či manažerské kariéry tak složitou sezonu plnou různých komplikací?
  Moje manažerské sezony v bývalých působištích byly všechny v konečném důsledku složitější než ta letošní pro nás. V žádném případě tím nechci zlehčovat naše komplikace, ale já mám tu smůlu (nebo spíš štěstí?), že srovnávám s ročníky, kdy se jednalo o holé bytí či nebytí. Jsem proto vděčný, že se v Děčíně nejedná o existenční problémy a že se podařilo najít a nastolit cestu ke stabilizaci - a při tom všem navíc udělat slušný výsledek.
  Hodnotíš tedy i přes všechny problémy a nepostup do semifinále Mattoni NBL sezonu kladně?
  Za sebe ji hodnotím jednoznačně kladně. Ze sportovního hlediska - při vyrovnanosti letošního ročníku, načasování a vážnosti zranění to snad ani nejde brát jako neúspěch. Nechci tím říct, že jsme spokojení, ale když si promítnu jednotlivé situace z průběhu ročníku, tak 4. místo po dlouhodobé části bychom brali v několika z těch momentů "všema deseti". Vypadli jsme s Pardubicemi, které byly považovány za velkého adepta na boj o druhé místo. Nám se před a v průběhu série zranili dva klíčoví borci, jim se chvíli před a v průběhu série dva zkušení hráči vrátili. Možná na to koukám příliš pozitivně, ale já jsem hrdý na kluky za to, jak se s tímto ročníkem popasovali.
  Jaké byly tvé osobní pocity po hořkém vyřazení v Zápase 5 s Pardubicemi? Cítil jsi také velkou beznaděj a frustraci?
  Musím říct, že v tu první chvíli jsem až sám sebe překvapil, jak jsem byl nad věcí. Nevím, zda jsem si ještě neuvědomoval (že je konec sezony) nebo už uvědomoval (myšlenku z předchozí odpovědi). Je to sport a hned jsem věděl, že se svět nezboří. Ale postupem času - během pátečního večera, víkendu - se při každém pomyšlení na poslední úsek zápasu frustrace zesilovala…
  Kapitán Kouba zaháněl smutek například s malým synem. Jak ty?
  Já to měl podobné. Užil jsem si víkend s rodinou. Při každé vzpomínce na zápas jsem sice rozhodil ruce a v duchu (před synkem se snažím držet – usměje se) si sprostě zanadával, ale rodinka je ideální balzám na tyhle sportovní duševní bolesti… Navíc jsem musel hned po víkendu přesměrovat myšlenky k reprezentaci, protože jsem byl na "inspekci" ve Slovinsku v místech, kde se bude konat ME - a čerpal tam důležité organizační informace. Přiznávám, že mě to rázem přivedlo na jiné, velmi pozitivní, byť basketbalové myšlenky.
  Co bylo pro tebe největším překvapením v sezoně? V pozitivním slova smyslu.
  Pro mne byla ohromným pozitivem vyrovnanost ligy. Kromě výjimečného Nymburka mohl každý porazit každého. Nikdo neskládal zbraně a i aktuálně poslední tým kousal proti druhému v tabulce… Především z diváckého pohledu tím NBL získává na atraktivitě. Pozitivní mi taky přišly počty fanoušků a atmosféra v Ostravě, Kolíně, Svitavách a Jindřichově Hradci. Levice jsou v tomhle druhé nejlepší – po Děčínu. O tom asi netřeba mluvit v rozhovoru pro válečnický web, ale já bych rád zopakoval několikrát už vyřčené DÍKY! Děčínští fanoušci jsou zkrátka opravdu nejlepší. A tím se dostávám k dalšímu velkému pozitivu. Mám pocit, že úroveň i intenzita fandění se za tři roky, kdy to mohu posoudit na vlastní kůži, stále zvyšuje. Nejvíce si cením, že nás fandové podrží, i když se nedaří. Ve srovnání s loňskem bylo těžké udělat větší úspěch a taky se nám to nepovedlo, ale fanoušci nás odměňují i tak ještě víc. Věřím, že jim to vracíme a že to takto bude pokračovat… Ještě jednou velké díky!
  Jaký nejsilnější zážitek ze sezony 2012/2013 si uchováš?
  Pro mne to paradoxně nebyla výhra nad Nymburkem, ale silněji mám vrytou prohru s mistrem 65:67 z 20. března. Tak úžasná divácká podpora i po prohře o něčem velkém svědčí. Jsem vděčný, že toho mohu být součástí - a tento zápas si budu dlouho pamatovat.
  Je kromě zážitku i nějaká perlička či veselá historka, týkající se třeba dění v kabině či při tréninku, o kterou by jsi se rád podělil?
  Sranda a zábava ke sportu patří a v Děčíně je dobrá parta. Historky mají ale lepší hráči… Já se moc bavil třeba při jejich tanečním vystoupení na plese…
  Jak těžké bylo u hráčů najít motivaci a koncentraci pouze na basketbal, když se během sezony objevily problémy s financemi? Museli jste s hráči třeba více mluvit?
  S hráči mluvil především Lukáš Houser, aby situaci vysvětlil, navrhl řešení a dobral se s každým individuálně k výsledku. Je jasné, že v té době všichni vyhradili nějaký čas vyjasnění finančních záležitostí. Nezaregistroval jsem však ani v nejmenším, že by toto mělo vliv na výkon, koncentraci a už vůbec na motivaci borců. V Děčíně určitě přispívá k minimalizaci těchto vlivů upřímnost jednání, která vedení a Lukáš směrem k hráčům a nám všem vedou. Nemalujeme si vzdušné zámky, bavíme se reálně a otevřeně.
  Zmínil jsi již svou cestu do Slovinska, kde v létě čeká národní tým Mistrovství Evropy. Jak budeš trávit volno mezi koncem klubové sezony a začátkem povinností u reprezentace?
  Jakmile končí klubová sezona, už začala nová. Žádné velké volno se pro nás v kancelářích nekoná. Rozjíždíme nový ročník, některým mládežníkům ještě končil ten uplynulý, ale jinak už vše směřuje k 2013/14 – třeba žáci U15 a junioři U19 na konci května hrajou kvalifikace na příští ročník. Dovolenou si vyberu začátkem června, ale pak rychle zpět, abych toho ještě před repre co nejvíc stihl.
  Dokážeš již nyní odhadnout, jak bude vypadat složení repre kádru pro ME? Děčínské fanoušky bude jistě zajímat, jestli má šanci do kádru proniknout i někdo z válečnické družiny.
  Věřím, že tým bude v nejsilnějším možném složení, jaké je v tuto chvíli k dispozici. Žádná jména říkat nechci, o šanci na finální nominaci teď nemá smysl spekulovat, ale už se na léto velmi těším!
  Jak to vypadá s účastní zahraničních borců včetně jediného českého zástupce v NBA, Jana Veselého? Během sezony prozradil, že má zájem reprezentovat.
  Všichni krajánci, s nimiž jsem v kontaktu, zatím projevili zájem reprezentovat. Honza se během sezony sám ozval, stále platí i jeho vůle se zúčastnit, ale důležitá je také jasná podpora klubu – a tu Honza má. Věřím tedy, že všem vydrží zdraví a do Slovinska pojedeme "v plné palbě"…!