text: Po stopách Martina Bacháčka - Oficiální stránky obce Olovnice
  Po stopách Martina Bacháčka
  Martin Bacháček Nauměřský z Nauměřic
  Slavný rodák ze sousední obce Neuměřice se narodil r. 1539 v Cardovském statku č. 1. Jelikož rodiče Václav a Marta vlastnili určitý majetek, mohli dát syna studovat. Základní vzdělání získal ve Slaném, Táboře, v Praze a Klatovech. Později působil ve Znojmě a Vídni jako krasopisec a malíř miniatur. Univerzitní vzdělání si doplňoval na vysokém učení v Lipsku a Wittenbergu. R.1570 se vrátil do Čech. R. 1577 se stal bakalářem, r. 1582 magistrem, poté profesorem fakulty svobodných umění (humanitní a přírodní vědy). Jeho oborem byla matematika, geografie a astronomie, ale přednášel také řeckou a latinskou literaturu. Postupně zastával všechny univerzitní úřady. Od r. 1586 byl děkanem, r.1591 místorektorem a rektorem univerzity byl zvolen r. 1598 – 1600, 1603 – 1612. Císař Rudolf II. jej povýšil do šlechtického stavu r. 1591 s přídomkem "z Nauměřic". Mezi jeho přátelé patřili mistr Tadeáš Hájek z Hájku, hvězdář Jan Kepler a Tycho de Brahe a významný lékař Jan Jesenský. Za Bacháčkova rektorování podléhalo Karlově univerzitě 101 škol v Čechách a 5 na Moravě. Organizoval přípravu učitelů, dosazoval je na stávající školy a dbal o jejich odborný růst. Spravoval i školy v našem okolí - ve Slaném, Velvarech, Budyni, Roudnici, Mělníku a Lounech. V Praze na univerzitě rád pomáhal studentům z Velvar, kteří sem přišli studovat. Martin Bacháček je pokládán do značné míry za předchůdce J.A. Komenského, protože se významným způsobem zasloužil o české školství. Právem patří mezi 72 významných českých historických jmen, která jsou zlatým písmem napsána a umístěna pod okny Národního muzea v Praze. Zemřel ze 16. na 17. února r. 1612 a je pohřben na dnešním Karlově náměstí, (dříve Dobytčí trh).
  Miroslava Konvalinková
  Wikipedia, oficiální stránky obce Neuměřice
  Video na toto téma můžete shlédnout webu ČT. Jedná se o cyklus portrétů významných osobností, jejichž jména jsou zlatým písmem napsána pod okny Národního muzea v Praze - Dvaasedmdesát jmen české historie (22/72)