text: V tomto období se začínají budovat větší kariéry – postup z doktorátu na docenturu, z okresního soudu na krajský… Ženy se „vytrácejí“ často kvůli mateřským povinnostem, které je v kariéře zpomalí. Svou roli hraje i tradice – v drtivé většině českých rodin je hlavní pečovatelkou stále žena. Pro některé mladší ženy, s nimiž se setkávám, je založení rodiny či péče o stárnoucí rodiče natolik důležitá, že často své profesní cíle obětují možnosti vybudovat si osobní život. Kromě slaďování osobního a pracovního života bývá důvodem „vytrácení“ i větší zdrženlivost žen v sebeprosazování. Možná i proto se tím zabývám – chci jim dodat sebedůvěru a přesvědčit je, že pokud chtějí, dosáhnou toho.
  Aby ženy nemusely volit mezi osobním a pracovním životem. Aby je tomu společnost nevystavovala, což je nejsmutnější, a aby se nezbavovala jejich zkušeností z péče o rodinu, které se dají v řídících pozicích dobře využít. I u nás jsou ženy, které dokázaly skloubit spokojený rodinný život s pěknou kariérou, obvykle za velké podpory partnera. Ale například v západní Evropě jsou dlouhodobě veřejné politiky organizované tak, aby rodiče vůbec nebyli vystaveni volbě, zda mít děti, nebo se věnovat kariéře.