text: Tento Pramlok představuje výběr vítězných povídek za rok 1983, tedy výběr z počátků Ceny Karla Čapka.
  ***
  Ročník 1983 Ceny Karla Čapka se od předchozího, prvního, lišil v několika směrech. Zatímco účast v prvním ročníku byla pro mnoho autorů jen otázkou náhody, díky níž se dověděli o nenápadném inzerátu v Mladém světě, o rok později již bylo povědomí o existenci soutěže značně rozšířené a ukázky své práce poslala velká část tehdejších adeptů scifistického řemesla.
  Zásluhu na tom mělo několik článků v denním tisku, které se o Ceně Karla Čapka 1982 zmínily, ale hlavně setkání autorů soutěžních prací a fanoušků science fiction v Pardubicích konané právě před třiceti roky, které o rok později založilo tradici dodnes pořádaných Parconů. I díky tomu mezi oceněnými najdeme autory, kteří v soutěži v několika následujících letech zvítězili.
  Oproti předchozímu ročníku vzrostla nejen celková kvalita soutěže, ale i kvantita zaslaných příspěvků. Místo dvou stovek došlých povídek jich tentokrát před porotou leželo více jak dvojnásobek, přesně čtyři sta třicet sedm. Tento počet byl v třicetileté historii CKČ překonán zatím jen v roce 1989, kdy se lidé už přestali bát, ale ještě nemuseli ‚makat‘ – tehdy jich bylo ještě o dvacet šest více.
  Aby to odborná porota mohla nějak zvládnout, vzniklo takzvané předkolo, v němž trojice obětavých hodnotitelů (Pavel Křivka, Petr Hanuš – držitel 3. místa z roku 1982 – a Zdeněk Rampas) v sebevražedně krátkém čase přečetla všechny příspěvky a každý z nich nakonec dvacítku nejlepších (podle svého vkusu) poslal do finálového čtení.
  Vzniklý výběr pak hodnotili Zdeněk Volný, Jaroslav Veis, Ivo Železný, Ondřej Neff a zřejmě také editor nakladatelství Mladá fronta Vojtěch Kantor, kteří se nakonec sešli v redakci Světové literatury, kde vybrali vítězného Ivana Kmínka, v následujících letech jednoho z nejpozoruhod­nějších českých spisovatelů SF.
  K řadě povídek z tohoto ročníku se pojí zajímavé příběhy, některé dané dobovými okolnostmi osmdesátých let.
  Ročník 1983 Ceny Karla Čapka je mimo jiné zajímavý tím, že na něm zahájil své několikaleté soužití se science fiction Eduard Martin; přispěl tehdy svou možná nejlepší povídkou Nová hvězda. Autor pořadatelům Pramloka napsal:
  Tahle povídka měla zajímavé osudy… Byla první, kterou jsem v žánru, pokud se pamatuji, napsal a vůbec mi tehdy nešlo o žánr, šlo mi jenom o představu, jaké to je, když se najednou objeví literatura někde, kde o ní nevědí… vpád fantasie do světa…
  Potom si ji přeložili Němci (dokonce ji užili i v poněkud pozměněném názvu Neue Sterne… pro název celé knížky) a byl jsem po čase pozvaný ředitelem Svazu rakouských spisovatelů (to až po revoluci), abych ji ve „Švýcarském dvoře“ (Schweitzer Hof) ve Vídni četl… Ale to bylo v době, kdy jsem už od žánru ustupoval… a tak jsem se představováním téhle – první – povídky, vlastně zase loučil…
  Je třeba připomenout, že soutěž byla ve svých prvních letech přísně amatérská. Cenu Karla Čapka mohl získat pouze autor, který doposud knižně nepublikoval ani neměl knihu přijatou k vydání v některém nakladatelství. Tvrdost této podmínky dopadla v roce 1983 na autorskou dvojici Zdeněk Rosenbaum a Ladislav Szalai. Přesto, že část porotců pokládala jejich povídkový pandán Vynálezce za velice zdařilý, bylo předem rozhodnuto, že autoři obdrží pouze čestné uznání, protože obě povídky již byly součástí k vydání připravované knihy Dvojnásobný dvojník (Profil 1983).
  V tomto ročníku se Ceny Karla Čapka poprvé zúčastnil tehdy brněnský autor František Novotný. Přispěl povídkou Přednáška, která porotce dílem nadchla, dílem zaskočila. V atmosféře obav o další existenci ještě mladé a nezavedené soutěže si porota nedovolila upozornit na odvážné dílko příliš vysokým umístěním a ocenila je čestným uznáním, které navíc chybou v organizaci ceremoniálu ani nebylo předáno. Povídku ale naštěstí v několika exemplářích namnožil hlavní pořadatel soutěže a Parconu Pavel Poláček, a tak se nakonec přece jen dostala do povědomí a mytologie fandomu. Přednáška vyšla až v roce 1991 jako literární příloha Interkomu, Pramlok je její první knižní vydání.
  U povídky Výročí (Jana Rosípalová) si zase porotci nebyli jisti, zda nejde o provokaci, nicméně asi právě pro mnohost možných čtení a výkladů, které dovolovala, a také proto, že autorka ještě nebyla plnoletá, získala její práce Cenu pro autora do osmnácti let.
  This dílo is licensed under a Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Zachovejte licenci 3.0 Unported License.
  pocet sql dotazu: 15+ 30dibi |2005 - 2021 www.legie.info, Ladislav -Knedle- Ševcůj - knedle[at]3tecky.cz |generováno 0.2752 sekund