text: 30 Cdo 2713/2015
  Nejvyšší soud České republiky rozhodl předsedou senátu JUDr. Pavlem Simonem v právní věci žalobce F. H., proti žalované 1) České republice Ministerstvu spravedlnosti, se sídlem v Praze 2, Vyšehradská 424/16, a 2) Komunistické straně Čech a Moravy , se sídlem v Praze 1, Politických vězňů 9/1531, o náhradu újmy, vedené u Obvodního soudu pro Prahu 2 pod sp. zn. 15 C 220/2012, o dovolání žalobce proti usnesení Městského soudu v Praze ze dne 20. srpna 2014, č. j. 55 Co 19/2013-134, 55 Co 278/2014, takto:
  Obvodní soud pro Prahu 2 jako soud prvního stupně usnesením ze dne 20. listopadu 2012, č. j. 15 C 220/2012-14, ve znění opravného usnesení ze dne 21. května 2014, č. j. 15 C 220/2012-118, rozhodl, že podání žalobce ze dne 5. října 2012 se odmítá, a že žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.
  Městský soud v Praze jako soud odvolací změnil usnesení soudu prvního stupně tak, že ohledně částky 7 500 000 Kč s příslušenstvím se podání žalobce neodmítá, jinak je potvrdil.
  Usnesením ze dne 18. května 2015, č. j. 15 C 220/2012-201, řádně doručeným žalobci, byl žalobce soudem prvního stupně vyzván k odstranění nedostatku povinného zastoupení ve lhůtě patnácti dnů. Žalobce nedostatek povinného zastoupení neodstranil, ač byl poučen, že dovolací soud v případě neodstranění vytknuté vady dovolací řízení zastaví.
  Žalobce neprokázal ani netvrdil, že je zastoupen advokátem nebo že sám má právnické vzdělání. Z uvedeného je zřejmé, že žalobce nesplnil zákonem stanovenou podmínku povinného zastoupení, a to ani přes výzvu a poučení soudu o důsledcích své nečinnosti. Nejvyšší soud proto postupoval podle ustanovení § 241b odst. 2, části věty před středníkem, a § 104 odst. 2, věty třetí o. s. ř., a řízení zastavil.