text: Teorie portfolia Úvodní přednáška. - ppt stáhnout
  Teorie portfolia Úvodní přednáška.
  Prezentace na téma: "Teorie portfolia Úvodní přednáška."— Transkript prezentace:
  1 Teorie portfolia Úvodní přednáška
  2 Stručný přehled témat předmětu
  Úvod do teorie portfolia; Aktiva v teorii portfolia, výnosnost a riziko změny jeho výnosnosti Kvantifikace očekávaného výnosu a změny výnosu portfolia Markowitzův model Kvantifikace množiny efektivních portfolií v Sharpeho a Markowitzově smyslu Bezrizikové aktivum Matematické modely pro určení podílů (vah) aktiv v portfoliu Model oceňování kapitálových aktiv CAPM, přímka kapitálového trhu Model kapitálových aktiv ve tvaru SML, využití přímky cenného papíru Jednoindexový model a určení podílů cenných papírů v portfoliu Faktorové modely, sloučení CAPM a APT Vícefaktorové modely Portfolio na českém kapitálovém trhu, tvorba, likvidita cenných papírů a portfolia
  3 Téma přednášky trocha historie teorie portfolia základní pojmy
  aktiva v teorii portfolia výnosnost aktiv riziko změny výnosnosti aktiv
  4 Trocha historie teorie portfolia
  J. Hicks: Application of Mathematical Methods to the Theory of Risk (1934) – investoři si všímají statistického rozdělení pravděpodobnosti dosažení výnosu Harry Markowitz: Portfolio Selection, Journal of Finance, březen 1952 – je považován za zakladatele moderní teorie portfolia
  5 Harry Markowitz jako první se zabývá vztahem mezi výnosností a rizikem
  konstruuje efektivní hranici portfolií, která znázorňuje body s maximálním výnosem pro danou úroveň rizika tím pokládá základy pro teorii portfolia
  6 Harry Markowitz Markowitz předpokládá, že investor má na počátku období k dispozici určité množství kapitálu, který bude investovat na předem určené časové období, na jehož konci pak investor nakoupené a držené cenné papíry prodá a zisk buď použije pro vlastní potřebu nebo jej opět reinvestuje na investování se Markowitz dívá jako na periodickou aktivitu, při které si investor vybírá mezi investicemi s různými očekávanými výnosy a s různou mírou jistoty, že očekávaného výnosu bude dosaženo podle Markowitze sleduje investor dva protichůdné cíle a to maximalizaci výnosu na jedné straně a minimalizaci rizika (že tohoto cíle nebude dosaženo) na straně druhé
  7 Další vývoj (1) model CAPM (model oceňování kapitálových aktiv) – základy položeny článkem W. F. Sharpe: Capital Asset Prices: A Theory of Market Equilibrium under Conditions of Risk (1964) – dochází k rozšíření portfolia rizikových aktiv o bezrizikovou investici v návaznosti na možnost bezrizikového investování byla vytvořena přímka CML objevuje se také přímka SML
  8 Další vývoj (2) důležitou etapou vývoje teorie portfolia je APT (arbitrážní teorie oceňování) není založena na myšlence, že všichni investoři pohlížejí na portfolio ve smyslu očekávaného výnosu a rizika dosažení tohoto výnosu je postaven na myšlence, že investoři dávají přednost vyšší úrovni bohatství před nižší
  9 Základní pojmy (1) portfolio – soubor různých investic (peněžní hotovost, cenné papíry včetně derivátů, nemovitosti atd.), které investor vytváří se záměrem minimalizovat riziko spojené s investováním a současně maximalizovat výnos z těchto investic teorie portfolia – jedná se o mikro-ekonomickou disciplinu, která zkoumá, jaké kombinace aktiv je vhodné držet, aby takto vytvořené portfolio mělo předem určené vlastnosti.
  10 Základní pojmy (2), aneb co byste měli už znát
  aktivní správa portfolia versus pasivní správa portfolia aktiva – viz. dále order size – lot typy příkazů – market order, limit order, stop order short sale – prodej na krátko margin – záloha, marže blue chip (burzovní) index
  11 Aktiva v teorii portfolia
  portfolio je obvykle definováno jako skupina aktiv hmotná, nehmotná a finanční – dále budeme uvažovat pouze aktiva finanční, a to cenné papíry výnos(nost), riziko a likvidita – magický trojúhelník investování
  12 Finanční aktiva finanční aktiva dělíme na
  hotovost a depozita cenné papíry – majetkové, dluhové, nárokové existují i jiné pohledy na členění aktiv dále nás budou zajímat především akcie
  13 Výnosnost aktiv jedním z hlavních ukazatelů
  pro k = 1 se jedná o jednodenní výnosnost protože budoucnost je nejistá, stává se z investice (resp. z její výnosnosti) náhodná veličina
  14 Náhodná veličina náhodná veličina je definována jako veličina, jejíž hodnota je určena výsledkem náhodného pokusu nejdůležitějším rysem náhodné veličiny je proměnlivost hodnot v průběhu opakování pokusu vlivem náhodných činitelů není možné předem jednoznačně určit hodnotu této náhodné veličiny výnosnost aktiva je považována za diskrétní náhodnou veličinu
  15 Charakteristiky náhodné veličiny
  k poznání zákonitostí, jimiž se řídí náhodná veličina, je třeba určit hodnoty, které tato náhodná veličina může nabývat a popsat pravděpodobnostní chování této veličiny, tj. určit pravděpodobnosti, se kterými náhodná veličina X nabývá daných hodnot x v mnoha případech je určení zákona rozdělení náhodné veličiny značně obtížné a proto je výhodné i účelné určit rozložení náhodné veličiny X přibližně, pomocí číselných charakteristik nejběžnější charakteristiky rozdělení pravděpodobnosti jsou střední hodnota (mean) náhodné veličiny a její rozptyl (variance) – odtud plyne označení Mean Variance Portfolio Theory
  16 Střední hodnota (diskrétní případ)
  E(X) – označení – charakteristika úrovně (polohy) některé vlastnosti střední hodnoty E(k) = k, kde k je konstanta E(k.X) = k.E(X) E(X + Y) = E(X) + E(Y) E(X.Y) = E(X).E(Y)
  17 Rozptyl (diskrétní případ)
  je charakteristikou (mírou) variability náhodné veličiny označení D(X) některé vlastnosti rozptylu D(c+X) = D(X), specielně D(c) = 0 D(c.X) = c2. D(X) D(X+Y) = D(X) + D(Y), pro nezávislé náh. veličiny
  18 Riziko změny výnosnosti aktiv
  riziko změny výnosnosti aktiv je dáno směrodatnou odchylkou
  19 Statistický soubor budeme vycházet z historických dat
  provedeme analýzu statistického souboru charakteristika polohy pro statistický soubor – (prostý) aritmetický průměr – označení míra variability pro statistický soubor – rozptyl (resp. směrodatná odchylka) - označení
  20 Rozptyl versus výběrový rozptyl
  pohlíží-li se na daný soubor jako na populaci (tj. vše je zahrnuto), jedná se o rozptyl (resp. směrodatnou odchylku) pohlíží-li se na daný soubor jako na výběr (tj. vzorek ze základního souboru), jedná se o výběrový rozptyl (resp. výběrovou směrodatnou odchylku) POZOR! Excel rozlišuje tyto dvě varianty
  21 Jak se liší rozptyl a výběrový rozptyl?
  je zřejmé, že rozdíl mezi rozptylem a výběrovým rozptylem je při velkém rozsahu souboru (n>30) prakticky zanedbatelný
  22 Vzájemná závislost dvou aktiv
  všechny dříve uvedené charakteristiky popisují pouze rozdělení náhodných veličin neříkají nic o tom, zda se tyto náhodné veličiny vzájemně ovlivňují prostředkem pro měření těsnosti vztahů mezi dvěma náhodnými veličinami X, Y je kovariance označení cov(X,Y) nebo , resp. sXY pro výběr kovarianci dvou náhodných veličin definujeme jako střední hodnotu součinu odchylek obou veličin od jejich středních hodnot D(X+Y) = D(X) + D(Y)+2cov(X,Y), pro náh. veličiny
  23 Kovariance charakterizuje vzájemnou závislost dvou proměnných
  pokud hodnota kovariance nabývá kladných hodnot, tak se jedná o aktiva, jejichž výnosnost se pohybuje stejným směrem kovariance nabývá hodnot v intervalu od -∞ do +∞
  24 Korelace u některých typů aktiv může kovariance nabývat hodnot například v desetinách u jiných v tisícinách atd. zavedeme korelaci, která se pohybuje v rozmezí -1 až +1 (včetně, tj. <-1;1>)