text: Písek - sladovna právovárečného měšťanstva
  <.. PÍSEK - SLADOVNA PRÁVOVÁREČNÉHO MĚŠŤANSTVA
  Lokalizace: Písek, centrum města
  Souřadnice: 49°18'30.264"N,14°8'47.187"E
  Realizace: 1862-64
  Současný stav: částečná konverze na kulturní centrum
  Zpracováno: k.e.n, leden 2005 - březen 2014
  Písecká sladovna je bezesporu jednou z nejvýraznějších staveb v centru jihočeského Písku.
  Pivovarnictví má nejen v Písku mnohasetletou tradici, a tak není divu, že na technické památky týkající se výroby piva, a to zejména z industriální éry, je, či lépe řečeno bývala naše země velice bohatá. V Písku sice poměrně nedávno o jeden z pivovarů přišli, ale pořád to ještě není tak špatné, neb sladovna byla zrekonstruována a měšťanský pivovar se snad zkáze také vyhne.
  Je velice pravděpodobné, že již na počátku 16. století vznikl první pivovar v prostorách víceméně nevyužívaného hradu, neb je do té doby datován i vznik radnice. Jisté je, že dobyvatel města Martin de Hoeff-Huerta dal v roce 1632 příkaz k založení nového pivovaru, a to opět v místě bývalého hradu, kde v podstatě vydržel fungovat dvě a půl století, než byl vystavěn nový, moderní pivovar "za městem" v dnešní Hradišťské ulici.
  Rostoucí poptávka po pivu, a taktéž změna přípravy piva podkvasnou metodou, si vyžádala na počátku druhé poloviny 19. století nový pivovar se spilkami a sklepy s lednicemi. Proto se v letech 1862-64 vystavěl nový pivovar přímo u hradu a řeky Otavy. Sklepy, humna a sladové půdy v hlavní části budovy u řeky, varna a spilka byly v kratším, bočním křídle. Ovšem brzo se ukázalo, že je třeba provozy i nadále rozšířovat, a proto se po roce 1870 začal stavět nový pivovar za Švantlovým dvorem (Švantlákem). Nejprve sklepy r.1874 (dolní budovy)a až později v 80. letech zbytek, jako dominantní varna, spilka a strojovna. Provoz v původním pivovaře byl poté přeměněn na sladovnu, tak jak ji v podstatě známe i dnes.
  Díky tomu, že kapacita novým dvojitým hvozdem vybavené sladovny byla nyní pro měšťanský pivovar více než dostatečná, mohla si sladovna dovolit prodávat slad i jiným pivovarům, kupříkladu nuselskému, smíchovskému, plzeňskému, chebskému, ale třeba i pivovaru v Linci.
  Dobu krizí i válek sladovna přežila v podstatě bez úhon, kupříkladu na počátku 40. let byla modernizována technologie v severním hvozdu. V souvislosti s tím byl nejspíše přestavěn a zvýšen i jeho komín, do té doby byly oba komíny stejné – s ozdobnými římsami a "kloboukem pana starého". Ovšem po roce 1948 přišla doba temna, pivovar i se sladovnou se dostal pod národní podnik Jihočeské pivovary, načež výroba piva byla k roku 1953 definitivně ukončena. Sladovna svému účelu sloužila ještě dalších dvacet let, aby v roce 1973 i její komíny přestaly vonět a topeniště navždy vyhasla. Obrovské prostory pak dlouhá léta sloužily jako různé sklady různých podniků a výjimečná budova dlouhá léta bez údržby pozvolna chátrala.
  A i když se z ní asi už nikdy nebude linout vůně sladu, máme štěstí, že budova prošla během posledních 10 let rekonstrukcí a prozatím částečnou konverzí na kulturní centrum. Je dobře, že město Písek našlo odvahu a hlavně finance na opravu cenného industriálního objektu.
  Jak bylo již předestřeno, sladovna má v současné době cca z poloviny nové využití a druhá polovina na své budoucí využití ještě čeká. Jižní polovina (ta na fotkách přes řeku vpravo) je z větší části již využita. Sklepení na své využití se teprve čeká, ale na humnech je expozice dětské ilustrace. Uprostřed budovy (cca pod nápisem) je menší výstavní síň a pod ní expozice věnovaná píseckému výtvarníku Radku Pilařovi. Nad humny jsou patra, kde se dříve nechal odležet vyhvozděný slad, případně se zde skladoval ještě surový ječmen. V těch jsou dnes multifunkční expoziční a konferenční sály, příznačně zvané "Vysoké" a "Nízké" a "Bílé trámy". Dvojitý dvojlískový hvozd byl vystavěn v 80. letech 19. století. Zařízení hvozdů dostala na starost známá firma Novák & Jahn a topeniště dodala firma Machovský. Původně byly oba hvozdy patrně identické, ve čtyřicátých letech byl ten severní (při pohledu z nádvoří vpravo) přestavěn. V současné době (jaro 2014) jsou oba hvozdy víceméně rekonstrukcemi prozatím netknuté, a proto je zde k vidění jedinečná ukázka technologie konce 19. století!
  Severní hvozd prošel rekonstrukcí topeniště, za modernější a úspornější na počátku 40. let. Konstrukce pod lískami je tak od jižního mírně odlišná, jak si můžete všimnout v následující fotodokumentaci. Komín z radiálních cihel byl zvýšen a ve své době jej korunovala otočná bába, která napomáhala lepšímu tahu komína. Ta byla snesena během rekonstrukce sladovny.
  Následující fotogalerie vám ukáže snímky sladovny z let 2005 - 2014. Převážná část interiérů byla postupně nafocena v prvním čtvrtletí roku 2014 zejména s cílem získat kvalitní fotodokumentaci původního hvozdu, ve kterém by časem měla vzniknout expozice pivovarnictví.
  Nejprve tedy několik fotografií exteriéru sladovny z různých let, období, úhlů a detailů. Následuje prohlídka původní části sladovny, která je prozatím zakonzervována po nedávných opravách. Následuje prohlídka prostor konvertovaných na expoziční a konferenční sály a skončíme tím nejzajímavějším - prohlídkou obou hvozdů. Nejprve původním jižním, a poté nověji vybaveném severním.