text: ale právě od tohoto dne zase začne světla přibývat. Je to čas reflexe a spirituálního obrození
  Představuje poslední a zároveň úplně první fázi života – prostor mezi smrtí a narozením. Prázdnotu, ticho, prostor… Učí nás se zastavit, naslouchat a odpočívat spolu s odpočívající přírodou.
  Pomáhá nám nalézt vlastní střed – oko bouře, oporu zevnitř, bod, kde cítíme totální klid a jistotu. Bod, kde se můžeme uvolnit a odpočinout si. V dnešní kultuře, která je orientovaná převážně na výkon a aktivní způsob života, nám kvality Danu často schází.
  Teď máme kouzelnou příležitost si to zkusit prožít a stejně jako tichá příroda odpočívá za oknem pod hlubokou vrstvou sněhu, můžeme i my odpočívat a v tichu přemýšlet, snít, meditovat a jen tak být.
  Nejtemnější den v roce
  Smrt a znovuzrození boha Slunce
  Yule oslavuje smrt a znovuzrození boha Slunce. Pohanští bohové mají Yule jako datum svého zrození: Ra, Kronos, Lugh, Mirthra, Odin a mnozí další. Během Yule se bohyně zjeví ve svém aspektu života a smrti.
  V tomto období ji tedy vidíme jako bílou paní, nositelku moru (smrti), královnu studené temnoty, ale také jako ženu, která přivádí na svět dítě symbolizující příslib budoucnosti, syna, který se stane jejím milencem a který jejímu království vrátí teplo a úrodu.
  Bohyně - patronka
  Bohyně-patronka tohoto období je Danu, nejstarší a nejmoudřejší ze všech bohyni Kola Roku Bridgit-Anny.
  Ted' máme kouzelnou příležitost si to zkusit prožít a stejně jako tichá příroda odpočívá za oknem pod hlubokou vrstvou sněhu, můžeme i my odpočívat a v tichu přemýšlet, snít, meditovat a jen tak být.
  Bohyně Danu - pramatka moudrosti
  Danu nalezneme sedící vysoko na její hoře Eyrie, mezi hnízdy horských orlů. Nebe se za ní naplňuje magickou záříSeverních světel a hrad Arianhrrod vystupuje z horské mlhy. Danu je zahalená v měkkých bílých šatech, prošívaných stříbrnými nitěmi. Její oči mrkají radostí a prastarou láskou a moudrostí. Její sova jí lítá nad hlavou a orli krouží kolem ní, Jeden orel, její šampión, společník, jí sedí na rameni – mocný a svobodný.
  V rukou drží Danu svojí černou zimní hůl… I uprostřed zimy kolem sebe vyzařuje letní svěžest – je to Matka vzduchu a jí náleží svěží vánky během letních dnů stejně jako tuhé zimní větry a sněhové bouře.
  Věštby a varování
  Meluzína je mýtickou zakladatelkou rodu Lucemburků. Jméno Meluzína vzniklo z mere de Lusignan (matka Lusignanu): pramatka hraběcího rodu de Lusignan, odkud pocházejí i Lucemburkové. Tato pověst se dostala do Čech a spojila se s pověstmi o vzdušné bytosti Větrnici, ženě v bílem, která létala ve větru, proháněla se v zimě v křovinách a na hřbitově a zpívala v komínech. Přinášela také věštby a varování.
  Starým zvykem bylo, že se o Štědrém večeru v Čechách házela do vzduchu hrst mouky, jako dar pro Meluzínu, aby se utišila. Meluzínu voláme, když potřebujeme podporu Matky vzduchu, když se potřebujeme ponořit dovnitř a ve vlastním tichu nechat zrodit odpovědi na naše otázky. Obracíme se na ni pro dary nadhledu, moudrosti a trpělivosti. Tak jako v jejím období, kdy je venku tma a zima, semínka v zemi trpělivě čekají, až přijde jejich čas, aby mohla začít klíčit.