text: Otázkou je, jak posuzovat Maa po politických katastrofách Velkého skoku, Velkého hladomoru a Kulturní revoluce. V Číně je velký počet lidí, zvláště obětí Kulturní revoluce, kteří již v Maa a jeho utopie nevěří. Jeden z důležitých prvků intelektuální historie post-Maovské Číny může být charakterizován jako bolestný proces zřeknutí se idealismu a utopie ve prospěch realismu a dystopie.
  Poté, co jsem popsala imperiální mentalitu a lidové náboženství (najdete ZDE a ZDE), obrátím svou pozornost k Maovi samému.
  Vedle imperiální mentality, spatřující v Maovi zakládajícího vladaře s “nebeským mandátem”, jiné vysvětlení vychází ze specifického vnímání náboženství v Čínské společnosti.
  Mnoho lidí se mně ptalo, proč je předseda Mao stále uctíván napříč Čínou, i když celá země nepředstavitelně trpěla během jeho zhoubné politiky Protipravičácké kampaně (1957), Velkého skoku (1958-1960) a Kulturní revoluce (1966-1976).
  Tento rok připadl čínský Nový rok na 26. ledna, ale oslavy neskončily před patnáctým dnem, lunárním Novým rokem - Slavností lampionů.
  Pětadvacátý leden je prvním dnem lunárního roku ve znamení vola. V Číně se rodiny začínají připravovat na Nový rok se skoro měsíčním předstihem.
  Po dva týdny, které jsme trávili ve vesnici, kde žili někteří z našich muzikantských přátel, byla celá vesnice pod drobnohledem 300 policistů rozmístěných kolem vesnice. Konflikt, který mezi vesničany a místní správou probíhá, má co do činění s plánovaným rozvojem a pozemkovými právy obyvatel.
  Můj poslední večer v Šanghaji se mi podařilo stát se svědkyní ostré hádky mezi místním šoférem a dvěma muži, soudě podle jejich přízvuků a oblečení ze severní Číny.
  10. prosince, na šedesáté výročí přijetí Univerzální deklarace lidských práv, podepsalo 303 čínských občanů dokument nazvaný „Charta 08", který volá po ústavní a demokratické Číně.
  Jsem nemocná a ležím s chřipkou v posteli, tak mám konečně čas dívat se na tu spoustu čínských televizních kanálů.
  Učí v Praze moderní čínskou historii a kulturu na Ústavu Dálného východu, FF UK a předmět Ciné-ethnography na FHS UK. Dětství strávila v Číně a univerzitní studia ve Spojených státech. V současnosti má trojici domovů: Šanghaj, Cambridge (MA) a Praha. Je studentkou kulturní historie Číny a filmových studií na Harvardské univerzitě. Česky se naučila na univerzitě. České literatuře se věnuje ve své disertaci. Je ráda, že v současnosti žije ve městě, jehož fyzická i mentální geografie byla zmapována Nerudou, Kafkou, Nezvalem a Hrabalem.