text: VÝBĚR A HODNOCENÍ PROJEKTOVÝCH A NADPROJEKTOVÝCH UDÁLOSTÍ A RIZIK PRO JADERNÉ ELEKTRÁRNY - PDF
  Download "VÝBĚR A HODNOCENÍ PROJEKTOVÝCH A NADPROJEKTOVÝCH UDÁLOSTÍ A RIZIK PRO JADERNÉ ELEKTRÁRNY"
  1 Státní úřad pro jadernou bezpečnost jaderná bezpečnost VÝBĚR A HODNOCENÍ PROJEKTOVÝCH A NADPROJEKTOVÝCH UDÁLOSTÍ A RIZIK PRO JADERNÉ ELEKTRÁRNY bezpečnostní návod JB-1.7 SÚJB Prosinec 2010
  2 Jaderná bezpečnost VÝBĚR A HODNOCENÍ PROJEKTOVÝCH A NADPROJEKTOVÝCH UDÁLOSTÍ A RIZIK PRO JADERNÉ ELEKTRÁRNY Vydal: Státní úřad pro jadernou bezpečnost, prosinec 2010 Účelová publikace bez jazykové úpravy - 2 -
  3 OBSAH 1. ÚVOD... 5 DŮVOD VYDÁNÍ... 5 CÍL... 5 PŮSOBNOST... 5 PLATNOST ZKRATKY, DEFINICE, POJMY VÝCHODISKA... 9 ROZSAH... 9 STRUKTURA ZÁKLADNÍ BEZPEČNOSTNÍ CÍL BEZPEČNOSTNÍ STRATEGIE Ochrana do hloubky Bariéry proti úniku radioaktivních látek BEZPEČNOSTNÍ FUNKCE PROJEKTOVÁ VÝCHODISKA A SPECIFIKACE POSTULOVANÝCH INICIAČNÍCH UDÁLOSTÍ Projektová východiska Postulované iniciační události, vedoucí k abnormálního provozu a projektovým nehodám Nadprojektové nehody a těžké havárie Vnitřní a vnější rizika Sabotáž Kombinace událostí Posuzování základů projektu
  4 8. KATEGORIZACE UDÁLOSTÍ A KRITÉRIA PŘIJATELNOSTI Kategorizace událostí podle frekvence výskytu Deterministické bezpečnostní cíle a kritéria přijatelnosti Pravděpodobnostní bezpečnostní cíle DETERMINISTICKÉ PRŮKAZY BEZPEČNOSTI PROJEKTU A BEZPEČNOSTNÍCH REZERV Obecné požadavky na deterministické analýzy bezpečnosti Analýzy projektových událostí (událostí abnormálního provozu a projektových nehod) Analýzy nadprojektových nehod (včetně těžkých havárií) ZAJIŠTĚNÍ BEZPEČNOSTNÍCH FUNKCÍ Obecné požadavky na zajištění bezpečnostních funkcí Funkce odstavení reaktoru Funkce odvodu tepla Funkce ochranné obálky MĚŘÍCÍ, INFORMAČNÍ, ŘÍDÍCÍ A OCHRANNÉ SYSTÉMY Měřící systémy Bloková dozorna Ochranné systémy Nouzové elektrické napájení ZÁVĚR REFERENCE PŘÍLOHA 1 SROVNÁNÍ S REFERENČNÍMI ÚROVNĚMI PŘÍLOHA 2 - Typický seznam postulovaných iniciačních události, charakteristických pro jaderné elektrárny s tlakovodním reaktorem A Jednoduché postulované iniciační události B Nadprojektové události
  5 1. ÚVOD DŮVOD VYDÁNÍ (1.1) Státní úřad pro jadernou bezpečnost (SÚJB) je ústředním orgánem státní správy, který vykonává státní správu a dozor při využívání jaderné energie a ionizujícího záření, v oblasti radiační ochrany a v oblasti jaderné, chemické a biologické ochrany. (1.2) V rámci své pravomoci a působnosti, v souladu se zásadami činnosti správních orgánů a mezinárodní praxí, vydává bezpečností návody, ve kterých dále rozpracovává požadavky jaderné bezpečnosti. CÍL (1.3) Tento bezpečnostní návod VÝBĚR A HODNOCENÍ PROJEKTOVÝCH A NADPROJEKTOVÝCH UDÁLOSTÍ A RIZIK PRO JADERNÉ ELEKTRÁRNY je součástí série bezpečnostních návodů, které rozpracovávají požadavky, které definovala asociace WENRA vydáním Referenčních úrovní WENRA Reactor Safety Reference Levels, 2008 [8] (dále jen jako Referenční úrovně ) a dále rozpracováním požadavků Mezinárodní agentury pro atomovou energii [9], [12]. (1.4) Je určen zejména pro držitele povolení k provozu jaderného zařízení, kterému nabízí možný postup, jehož dodržení mu zajistí, že jeho aktivity v dané oblasti budou v souladu s požadavky Atomového zákona, jeho prováděcími předpisy a naplní příslušné Referenční úrovně WENRA. PŮSOBNOST (1.5) Tento návod se primárně soustředí na jaderné elektrárny ve smyslu Společné úmluvy o jaderné bezpečnosti - civilní jaderné elektrárny, jeho principy a postupy lze vztáhnout také na další jaderná zařízení. PLATNOST (1.6) Toto vydání se ověřuje po dobu 12 měsíců, po vydání návodu SÚJB. V tomto období se návrhy na změnu a doplnění příslušných částí realizují postupem, který určí SÚJB. Před uplynutím doby platnosti na základě vydaných změn a doplnění, v souladu s novými poznatky vědy a techniky a získaných zkušeností s praktickým používáním připraví SÚJB vydání nové, které na toto bezprostředně naváže
  6 2. ZKRATKY, DEFINICE, POJMY ZKRATKY ČR Česká republika MAAE Mezinárodní agentura pro atomovou energii (též IAEA) SÚJB Státní úřad pro jadernou bezpečnost PSA Probabilistic Safety Assessment (Pravděpodobnostní hodnocení bezpečnosti) WENRA - Western European Regulator s Association DEFINICE A POJMY Projektová východiska jaderné elektrárny: Souhrn podmínek, stavů a událostí, které jsou uvažovány při projektování jaderné elektrárny a pro které je prokázáno, že nedojde k překročení projektových kritérií. (Tím je zaručeno, že vlastnosti jaderné elektrárny jsou schopny zabránit vzniku abnormálního provozu a havarijních podmínek nebo omezit jejich nežádoucí účinky a v případě jejich výskytu zajistit, že potenciální dávky ozáření, jimž může být vystaveno obyvatelstvo a pracovníci jaderné elektrárny, nepřesáhnou nejnižší reálně dosažitelné hodnoty dávek ionizujícího záření.) Normální provoz: Všechny stavy a podmínky provozu jaderného zařízení při dodržení limitů a podmínek bezpečného provozu; pro jaderná zařízení podle 2 písm. h) bod 1. zákona (dále jen reaktor ) jsou to zejména uvádění reaktoru do kritického stavu, ustálený provoz na výkonu, a odstavování reaktoru, zvyšování a snižování jeho výkonu, odstavený stav, údržba, opravy, testování a výměna paliva. Abnormální provoz: stavy, podmínky a události, odkloňující se od normálního provozu, jejichž výskyt lze při provozu jaderného zařízení očekávat; a které nevedou vzhledem k projektovým opatřením k závažnému poškození zařízení důležitých z hlediska jaderné bezpečnosti a po jejich ukončení, resp. odstranění příčin a následků je jaderné zařízení schopné normálního provozu. Očekávaná provozní událost: viz abnormální provoz. Nejnižší reálně dosažitelné hodnoty dávek ionizujícího záření: Hodnoty optimalizované z hlediska radiační ochrany podle zvláštního právního předpisu (v současnosti Vyhláška č. 307/2002 Sb. O radiační ochraně). Havarijní podmínky: Všechny stavy, podmínky a provozu, zahrnující projektové a nadprojektové nehody. události nad rámec abnormálního Stávající jaderná elektrárna: jaderná elektrárna, která je v daném čase v provozu anebo má k tomuto datu platné stavební povolení. Projektová nehoda: havarijní podmínky uvažované v projektových východiscích, při kterých nedojde k porušení nebo překročení projektových kritérií projektových nehod
  7 Projektová kritéria: hodnoty parametrů, jejichž splněním je prokázáno, že nebudou překročeny nejnižší reálně dosažitelné dávky ionizujícího záření. Projektová kritéria projektových nehod: hodnoty parametrů, jejichž splněním je prokázáno splnění základních bezpečnostních funkcí projektu a zachování fyzických bariér. Nadprojektová nehoda: Havarijní podmínky, při kterých dojde k porušení nebo překročení projektových kritérií projektových nehod. Nadprojektové nehody mohou, ale nemusí být spojeny s významným poškozením aktivní zóny. Těžká havárie: Nadprojektová nehoda, při které došlo k vážnému poškození a ztrátě struktury aktivní zóny reaktoru nebo palivových souborů, a která může vést k radiační nehodě. (Pro lehkovodní reaktory je těžká havárie ztotožňována s havárii spojenou s významným tavením aktivní zóny.) Postulovaná iniciační událost: Odchylka od podmínek normálního provozu, zahrnutá do projektových východisek, jejíž rozvoj může vést k abnormálnímu provozu nebo havarijním podmínkám. Primární příčinou události může být selhání zařízení elektrárny anebo souvisejících zařízení mimo elektrárnu, anebo chyba provozní obsluhy a také vnější události buď vyvolané přírodou anebo člověkem. Projektové události: soubor událostí abnormálního provozu a projektových nehod. Bezpečnostní funkce: Účel, který musí být dosažen, aby byla zajištěna jaderná bezpečnost. Bezpečnostní systémy: Zařízení důležitá z hlediska jaderné bezpečnosti v jaderných zařízeních, vybraná do bezpečnostní tříd způsobem, stanoveným zvláštním právním předpisem (Vyhláška č. 132/2008 Sb. o systému jakosti při provádění a zajišťování činností souvisejících s využíváním jaderné energie a radiačních činností a o zabezpečování jakosti vybraných zařízení s ohledem na jejich zařazení do bezpečnostních tříd), která zajišťují plnění základních bezpečnostních funkcí při událostech abnormálního provozu a projektových nehodách; bezpečnostní systémy jsou tvořeny soubory ochranných, akčních a podpůrných bezpečnostních systémů. Velký časný únik: Uvolnění radionuklidů, která vyžaduje zavedení ochranných opatření k omezení ozáření osob a životního prostředí. K těmto následkům dochází z důvodu rychlosti rozvoje události dříve, než je možno tato ochranná opatření použít. Jednoduchá porucha: Událost, vedoucí ke ztrátě schopnosti některého prvku vykonávat stanovenou funkci, přičemž všechny ostatní prvky pracují správně. Následné poruchy vyvolané počáteční jednoduchou poruchou jsou považovány za součást této jednoduché poruchy. Prakticky vyloučené podmínky: Takové podmínky, jejichž výskyt je prokazatelně fyzikálně nemožný, nebo které mohou nastat s extrémně nízkou pravděpodobností. Kriteria pro praktické vyloučení některých podmínek jsou dány zvláštními právními předpisy. Kanál: Řetězec komponent a zařízení, potřebných k vytvoření samostatného ochranného, řídícího nebo monitorovacího signálu. Kanál končí v místě, kde dochází ke kombinaci jím vytvářeného signálu se signály z jiných zálohujících ochranných, řídících nebo monitorovacích kanálů. Deterministická metoda: Metoda analýzy, která má za cíl určit odezvu jaderného zařízení a jeho systémů na jednotlivé postulované iniciační události a která prokazuje splnění projektových kritérií
  8 Deterministická bezpečnostní analýza: Předikuje průběh odezvy jaderné elektrárny na stanovené iniciační události vznikající za předem definovaných provozních stavů, s použitím definovaného souborů předpokladů (pravidel) analýzy a kritérií přijatelnosti. Analýzou se prokazuje splnění kritérií přijatelnosti anebo (obecněji) stanovených bezpečnostních cílů. Pravděpodobnostní metoda: Metoda, která oceňuje pravděpodobnost vzniku iniciačních událostí a poruchových scénářů a jejich průběhu, rozvoje a následků. Pravděpodobnostní bezpečnostní analýza: Komplexně oceňuje pravděpodobnost vzniku poruchových scénářů a jejich následku. Obvyklým výsledkem analýzy je určení pravděpodobnosti poškození aktivní zóny (obecněji palivového systému), pravděpodobnosti velkých úniků radioaktivních materiálů do okolí elektrárny, anebo celkového rizika plynoucího z provozu jaderné elektrárny. Palivový element: Jaderný materiál hermeticky uzavřený pokrytím. Může to být konstrukční jednotka, jejíž základní složkou je jaderné palivo; zahrnuje pokrytí, palivové tabletky, plnicí plyn, pružiny, uzávěry apod. Palivový soubor: Seskupení palivových elementů, které jsou do reaktoru zaváženy a vyjímány z něj jako jeden celek. Palivový systém: Projektem určená sestava palivových souborů a dalších komponent aktivní zóny, nezbytných k řízení reaktivity a udržení projektové struktury palivových souborů v aktivní zóně reaktoru. Palivový systém je obvykle tvořen konstrukčními komponentami aktivní zóny, jako jsou např.: palivové soubory a jejich komponenty, vnitřní řídicí komponenty aktivní zóny jako regulační proutky, proutky s vyhořívajícími absorbéry, jsou-li použity, proutky s neutronovými zdroji, opěrné desky, apod Aktivní zóna: Strukturovaná část reaktoru, vymezená palivovým systémem, ve které probíhá řízená štěpná řetězová reakce. Porušení palivových elementů: Narušení hermetičnosti pokrytí palivového elementu s následnou možností úniku štěpných produktů. Poškození aktivní zóny: Překročení projektových kritérií pro porušení palivových elementů a pro poškození palivového systému. Obvykle se tím rozumí významná ztráta geometrie zóny spojená s významným únikem radioaktivity, jenž má za následek překročení kritérií pro projektovou havárii, pro lehkovodní reaktory je typickou příčinou přehřátí aktivní zóny. Verifikace (výpočetních prostředků): Ověření, jestli výpočetní prostředek v každé fázi svého životního cyklu vyhovuje stanoveným požadavkům a je připraven k použití Validace (výpočetních prostředků): Prokázání a vyhodnocení schopnosti výpočetního prostředku dostatečně věrně stanovit odezvu modelované komponenty, systému, nebo celé jaderné elektrárny. Validace musí zahrnovat porovnání s experimentálními výsledky sledování modelovaného procesu
  9 3. VÝCHODISKA (3.1) Požadavky na projekty jaderných elektráren, vedoucí k dosažení vysoké provozní spolehlivosti a odolnosti proti vnitřním a vnějším vlivům jsou podmínkou pro dosažení bezpečnosti provozu jaderných zařízení. Základní požadavky na projekt jsou stanoveny zákonem č. 18/1997 Sb. a jeho prováděcí vyhláškou 195/1999 Sb. Obecné principy bezpečnosti jsou dále obsaženy v Fundamental Safety Principles SF-1 [8] a v Bezpečnostních požadavcích MAAE NS-R-1, případně v doporučeních návodů NS-G-1.1 až NS-G (3.2) V harmonizační studii pracovní skupiny pro harmonizaci bezpečnosti energetických reaktorů asociace WENRA vydané v roce 2006 a aktualizované v roce 2008 jsou stanoveny pro tematické oblasti E a F tzv. referenční úrovně, které vyjadřují požadavky na tuto oblast pro země EU [8]. Ty uvádějí výběr požadavků a doporučení MAAE na návrh a provoz jaderných elektráren, a jejich systémů, konstrukcí a komponent, majících vztah k bezpečnosti, s cílem určit společné minimální požadavky na zajištění bezpečnosti provozovaných jaderných elektráren. (3.3) SÚJB zpracoval výše uvedené podklady do návrhu vyhlášky, nahrazující současnou vyhlášku 195/1999 Sb. o požadavcích na jaderná zařízení k zajištění jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a havarijní připravenosti, jejíž vydání je vázáno na nový připravovaný Atomový zákon. S ohledem na současnou potřebu aktualizovaného textu požadavků dozoru, související s přípravou výstavby nových jaderných bloků SÚJB paralelně připravuje vydání textu návrhu nové vyhlášky o požadavcích na jaderná zařízení jako referenční text formou návodu SÚJB a dále vydává tento návod, kompatibilní s návrhem textu uvedené vyhlášky, jako výklad některých požadavků stávající vyhlášky 195/1999 Sb. s rozšířeními, zaměřenými na oblast bezpečnostních analýz. ROZSAH (3.4) Tento návod se zabývá projektovými východisky jaderných elektráren, kterými se rozumí rozsah podmínek, provozních stavů a událostí, které jsou uvažovány při projektování jaderné elektrárny a pro které je prokázáno, že vlastnosti jaderné elektrárny jsou schopny zabránit vzniku abnormálního provozu a havarijních podmínek nebo omezit jejich nežádoucí účinky a v případě jejich výskytu zajistit, že potenciální dávky ozáření, jimž může být vystaveno obyvatelstvo a pracovníci jaderné elektrárny, nepřesáhnou nejnižší reálně dosažitelné hodnoty dávek ionizujícího záření. (3.5) Specificky tento návod definuje a konkretizuje požadavky pro následující oblasti: Základní bezpečnostní cíle, Ochrana do hloubky, Bariéry proti úniku radioaktivních látek, Bezpečnostní funkce, Projektová východiska a specifikace postulovaných iniciačních událostí, Soubor projektových událostí, Nadprojektové nehody a těžké havárie, Vnitřní a vnější rizika, - 9 -
  10 Odolnost pro případ sabotáže, Kombinace událostí, Kategorizace událostí podle frekvence výskytu, Deterministické bezpečnostní cíle a kritéria přijatelnosti, Pravděpodobnostní bezpečnostní cíle, Deterministické průkazy bezpečnosti projektu a bezpečnostních rezerv, Analýzy projektových událostí (provozních stavů a projektových nehod), Analýzy nadprojektových nehod (včetně těžkých havárií), Analýzy vnitřních a vnějších rizik, Obecné požadavky na plnění bezpečnostních funkcí, Funkce odstavení reaktoru, Funkce odvodu tepla, Funkce ochranné obálky, Měřící a řídící systémy, Bloková dozorna, Ochranné systémy, Havarijní elektrické napájení, Posuzování projektu. V příloze 2 k tomuto návodu je uvedený typický seznam postulovaných iniciačních události, charakteristických pro jaderné elektrárny s tlakovodním reaktorem. STRUKTURA (3.6) Struktura tohoto návodu v značné míře odpovídá struktuře referenčních úrovní WENRA. Při přípravě tohoto návodu bylo důsledně prověřeno, zda všechny požadavky referenčních úrovní WENRA jsou v plném rozsahu pokryty. Jelikož však existující úrovně WENRA byly vypracovány pro stávající elektrárny, byly do tohoto návodu s využitím stejných výchozích dokumentů a podkladů doplněny ty požadavky, které se týkají nově budovaných jaderných elektráren, konkrétně elektráren s reaktory III. generace. V textu návodu byla v maximálním možném rozsahu použita terminologie podle stávajících anebo připravovaných vyhlášek SÚJB. (3.7) Jak již bylo uvedeno, tento návod je zaměřen na jeden typ jaderných elektráren (jaderných zařízení s tlakovodním reaktorem o tepelném výkonu vyšším než 50 MW). Je vypracován s předpokladem, že i nové jaderné elektrárny v ČR budou realizovány s využitím technologie tlakovodního reaktoru. V případě výstavby jiného typu reaktoru bude vydán relevantní specifický dokument. (3.8) Návod byl vypracován především pro potřeby hodnocení bezpečnosti v případě výstavby nových jaderných zdrojů. Pro stávající jaderné elektrárny se požadavky tohoto návodu uplatní jako požadavky současného standardu v rámci jejich periodického hodnocení bezpečnosti a to v přiměřeném rozsahu a s cíli, které jsou rozumně dosažitelné s uvážením míry rizika, nákladů na realizaci požadavku a s ohledem na očekávaný příspěvek ke zvýšení
  11 bezpečnosti. V odůvodněných případech (především v souvislosti s opatřeními pro zvládání těžkých havárií) je v tomto návodu rozdílnost přístupů k stávajícím a novým elektrárnám specificky uvedena
  12 4. ZÁKLADNÍ BEZPEČNOSTNÍ CÍL (4.1) V souladu se základními bezpečnostními principy MAAE (Fundamental Safety Principles [8]) je základním cílem jaderné bezpečnosti chránit osoby, společnost a životní prostředí před nežádoucími účinky ionizujícího záření. Pro dosažení co nejvyšší rozumně dosažitelné úrovně bezpečnosti je potřebné: Zabránit nekontrolovanému ozáření osob a uvolnění radionuklidů do životního prostředí. Minimalizovat pravděpodobnost vzniku takých událostí, které by mohly vést ke ztrátě kontroly nad aktivní zónou reaktoru, nad štěpnou řetězovou reakcí, radioaktivním zdrojem nebo jakýmkoli jiným zdrojem záření. V případe vzniku takovýchto událostí zvládnout je tak, aby byly minimalizovány jejich následky. (4.2) Dodržení základního bezpečnostního cíle musí být zajištěno ve všech fázích existence jaderné elektrárny, včetně jeho plánování, umisťování, projektování, výroby, výstavby, uvádění do provozu, provozu až po vyřazení elektrárny z provozu a to i se zahrnutím transportu radioaktivních materiálů a nakládaní s radioaktivními odpady. (4.3) Projekt elektrárny musí mít za cíl prevenci vzniku podmínek abnormálního provozu a havarijních podmínek a omezení jejich nežádoucích účinků a musí v případě jejich výskytu zajistit, že potenciální dávky ozáření, jimž může být vystaveno obyvatelstvo a pracovníci jaderné elektrárny, nepřesáhnou nejnižší reálně dosažitelné hodnoty dávek ionizujícího záření. (4.4) Projekt musí zabezpečit, že požadované bezpečnostní a provozní cíle jsou prokazatelně dosažitelné s přiměřenými rezervami i při respektování neurčitostí metod bezpečnostního hodnocení
  13 5. BEZPEČNOSTNÍ STRATEGIE Ochrana do hloubky (5.1) V souladu s bezpečnostními požadavky MAAE, NS-R-1 [11] musí být dodržení bezpečnostního cíle zabezpečeno v projektu elektrárny uplatněním principu ochrany do hloubky, který se opírá o použití vícenásobných fyzických bariér proti úniku radionuklidů a o zabezpečení integrity těchto bariér systémem vzájemně se doplňujících technických a organizačních opatření. K nejdůležitějším technickým opatřením patří vnitřní (inherentní) bezpečnostní charakteristiky reaktoru s prokázanými bezpečnostními rezervami, spolehlivý systém řízení provozu elektrárny, soustava aktivních a pasivních bezpečnostních systémů elektrárny a další opatření a systémy pro zajištění ochrany osob a životního prostředí před účinky ionizujícího záření. Tato opatření musí být hierarchicky uspořádána do několika (běžně pěti) úrovní ochrany tak, že v případě selhání opatření na nižší úrovni se v dalším kroku uplatňují opatření vyšší úrovně. Uplatněním principu ochrany do hloubky se zabezpečí, že dokonce ani při vícenásobném selhání zařízení nebo obsluhy i na více úrovních ochrany nedojde k ohrožení osob ani životního prostředí. (5.2) Cíle ochrany do hloubky na jednotlivých úrovních jsou následující: 1. Předcházení odchylkám od normálního provozu; 2. Identifikace a náprava událostí abnormálního provozu; 3. Kompenzační zásahy a odpovídající nápravná opatření, vedoucí k odvrácení rozvoje, nebo ke zvládání havarijních podmínek projektovými prostředky, k zachycení úniků radiace a radionuklidů a omezení důsledků jejich úniků, pokud k nim dojde; 4. Zvládání nadprojektových nehod včetně těžkých havárií; 5. Opatření na ochranu pracovníků jaderné elektrárny a opatření na ochranu osob a životního prostředí při radiační nehodě. Specifikace základních prostředků pro dosažení uvedených cílů je v přiložené tabulce: Charakteristika pěti úrovní ochrany [MAAE, INSAG-10, NS-R-1] Úroveň ochrany Cíl Úroveň 1 Předcházení odchylkám od normálního provozu, předcházení poruchám Základní prostředky pro dosažení cíle Inherentní vlastnosti systémů, vedoucí k zajištění jaderné bezpečnosti, konzervativní rysy projektu a vysoká kvalita konstrukce a provozu zařízení, systémy kontroly a řízení provozu Úroveň 2 Identifikace poruch a zvládání očekávaných provozních událostí Systémy kontroly a řízení a příslušné provozní předpisy (organizační opatření)
  14 Úroveň 3 Úroveň 4 Úroveň 5 (náprava abnormálního provozu), přechod do bezpečného, stabilizovaného a kontrolovaného stavu (V106) Zvládaní projektových nehod a přechod do bezpečného, stabilizovaného a kontrolovaného stavu Předcházení a zmírňování následků těžkých havárií Zmírňování radiačních následků významných úniků radioaktivních látek Bezpečnostní systémy a havarijní předpisy (organizační opatření) Doplňková opatření, včetně specifických systémů (technické prostředky) a programů pro zvládaní těžkých havárií (organizační opatření) Opatření na ochranu obyvatelstva a životního prostředí při radiační nehodě (5.3) Vysoká úroveň ochrany do hloubky musí být zajištěna především tím, že Spolehlivost a účinnost systémů na různých úrovních ochrany bude zajištěna tak, aby byla dosažena co nejnižší pravděpodobnost odchylek od normálního provozu, co nejvyšší spolehlivost řídících a bezpečnostních systémů elektrárny jakož i systémů a postupů pro zvládání nadprojektových nehod a těžkých havárií, aby byla co nejnižší pravděpodobnost vzniku těžkých havárií s velkým poškozením aktivní zóny a v důsledku toho nejnižší pravděpodobnost velkých úniků radioaktivních látek do okolí elektrárny. Nově budované jaderné zdroje musí mít vyřešenu odpovídajícím způsobem nezávislou funkci všech linií ochrany do hloubky a zejména musí být vybaveny odpovídajícími systémy pro vyloučení nebo zvládání těžkých havárií, spojených s roztavením aktivní zóny reaktoru, které se implementují s ohledem na stále nízkou znalost fenomenologie takových havárií a vysokou neurčitost stanovení pravděpodobné četnosti jejich výskytu; tyto systémy mají za cíl především zachování funkčnosti ochranné obálky i při těžkých haváriích. Systémy určené pro zabezpečení ochrany bariér na různých úrovních musí být v maximálně možném rozsahu nezávislé. Systémy, speciálně určené pro zvládání těžkých havárií musí být v maximální možné míře nezávislé na zařízení, které zajišťuje zvládání projektových událostí. Zvláštní pozornost musí být věnována těm vnitřním a vnějším událostem, které mohou současně ohrozit více než jednu bariéru anebo mohou způsobit současnou poruchu všech zálohujících se (redundantních) divizí bezpečnostních systémů. Bariéry proti úniku radioaktivních látek (5.4) Pro tlakovodní reaktor jsou bariérami proti úniku radionuklidů materiál (struktura) jaderného paliva a hermetické pokrytí palivových elementů, hermetická tlaková hranice chladícího systému reaktoru a hermetická hranice systému ochranné obálky (kontejnment). Projekt musí v maximální prakticky možné míře zabránit nadměrnému zatížení fyzických bariér a tím zajistit eliminaci rizik vedoucích k ohrožení integrity bariér, zabránit poškození, selhání anebo obtoku bariéry v případě jejího ohrožení nadměrnou zátěží, zabránit poškození
  15 bariéry v důsledku poškození jiné bariéry a minimalizovat významné úniky radionuklidů do okolí v případě poškození bariéry. (5.5) Bariéry a systémy ochrany do hloubky se musí konstruovat tak, aby se při normálním a abnormálním provozu zachovala integrita všech bariér a v havarijních podmínkách projektových nehod byla při postulovaném porušení jedné bariéry zachována integrita všech zbývajících bariér, v podmínkách těžkých havárií zachovala vždy integrita poslední fyzické bariéry, t.j. ochranné obálky. Pro stávající elektrárny se podmínka zachování integrity ochranné obálky v podmínkách těžkých havárií uplatňuje v takovém rozsahu, jak je to rozumně dosažitelné
  16 6. BEZPEČNOSTNÍ FUNKCE (6.1) Pro udržení funkčnosti všech bariér proti úniku radionuklidů během normálního a abnormálního provozu a v požadovaném rozsahu i v havarijních podmínkách (minimálně v havarijních podmínkách projektových nehod) je třeba zajistit základní bezpečnostní funkce [11], kterými jsou: 1. řízení reaktivity tak, aby bylo možné za všech podmínek bezpečně odstavil reaktor a udržet ho v podkritickém stavu, 2. odvod tepla z jaderného paliva (z aktivní zóny nebo systému pro skladování jaderného paliva) po dostatečně dlouhou dobu, 3. zadržení radioaktivních materiálů uvnitř fyzických bariér, zachycení ionizujícího záření a zabránění nekontrolovanému úniku radionuklidů do životního prostředí, t.j. omezení úniků tak, aby nebyly překročeny stanovené limity při všech projektem uvažovaných stavech. (6.2) Tyto základní bezpečnostní funkce musí být plně zajištěny za normálního a abnormálního provozu, i za podmínek projektových nehod. V případě nadprojektových nehod musí být základní bezpečnostní funkce zajištěny v rozumně dosažitelném rozsahu jinými prostředky. Realizace základních bezpečnostních funkcí musí být zajištěna implementací vzájemně se doplňujících technických a organizačních bezpečnostních opatření na jednotlivých úrovních ochrany do hloubky. Efektivnost a spolehlivost bezpečnostních opatření musí být prokázána kombinací deterministických a pravděpodobnostních metod hodnocení
  17 7. PROJEKTOVÁ VÝCHODISKA A SPECIFIKACE POSTULOVANÝCH INICIAČNÍCH UDÁLOSTÍ Projektová východiska (7.1) Projektová východiska musí obsahovat předem definovaný rozsah provozních stavů, odchylek od normálního provozu a iniciačních událostí, které mohou vést k abnormálnímu provozu a k havarijním podmínkám. Jaderná bezpečnost musí být prokázána s dostatečnou spolehlivostí pro všechny podmínky a události normálního i abnormálního provozu a i pro události, vedoucí k havarijním podmínkám, které jsou zahrnuté do projektových východisek dané jaderné elektrárny v dané lokalitě a to i po událostech, vyvolaných přírodními podmínkami a jevy, které nelze prakticky vyloučit. Systémy, konstrukce a komponenty důležité z hlediska bezpečnosti musí zvládnout všechny předpokládané stavy a podmínky s dostatečnými bezpečnostními rezervami. (7.2) Odchylky od normálního provozu zahrnuté do projektových východisek, jejíchž rozvoj může vést k abnormálnímu provozu nebo havarijním podmínkám, se označují společným názvem postulované iniciační události. Předpokládá se vznik postulovaných iniciačních událostí jak během provozu elektrárny na výkonu, tak i v režimech s odstaveným reaktorem, s uvážením poruch v chladicích systémech elektrárny, předpokládá se vznik poruch v bazénech skladování čerstvého i vyhořelého paliva, v systémech pro zpracování nebo skladování radioaktivních odpadů, jakož i při zacházení s jaderným palivem. Musí být vyhodnoceny iniciační události vyvolané poruchami zařízení, chybami provozních pracovníků nebo v důsledku vnějších jevů a událostí. (7.3) Projektová východiska musí specifikovat ty vlastnosti jaderné elektrárny, se kterými bude schopno zvládat projektem stanovený rozsah provozních stavů (tj. normální a abnormální provoz), a havarijních podmínek, při dodržení požadavků radiační ochrany podle zvláštního předpisu (Vyhláška č. 307/2002 Sb. ve znění vyhlášky č. 499/2005 Sb. o radiační ochraně). (7.4) Projektová východiska musí obsahovat specifikaci podmínek normálního provozu, abnormálního provozu a havarijních podmínek, které mohou nastat po postulovaných iniciačních událostech, a s tím související zařazení zařízení, důležitých z hlediska bezpečnosti, do bezpečnostních tříd v souladu s požadavky zvláštního právního předpisu (Vyhláška č. 132/2008 Sb. o systému jakosti při provádění a zajišťování činností souvisejících s využíváním jaderné energie a radiačních činností a o zabezpečování jakosti vybraných zařízení s ohledem na jejich zařazení do bezpečnostních tříd), a specifikaci důležitých předpokladů a souvisejících metod analýz bezpečnosti. (7.5) Projektová východiska musí zahrnout všechny postulované iniciační události s vlivem na jadernou bezpečnost, které tam přísluší s ohledem na pravděpodobnou četnost výskytu a možné radiologické důsledky. Reprezentativní spektrum iniciačních událostí musí být určeno s využitím deterministických a pravděpodobnostních metod, s uplatněním provozních zkušeností a inženýrských odhadů, relevantních pro daný typ zařízení
  18 (7.6) Je vhodné provádět zařazení postulovaných iniciačních událostí do skupin, pro které platí obdobná kriteria přijatelnosti a obdobné předpoklady analýz. Běžně se iniciační události zařazují podle : (a) (b) (c) (d) (e) základního mechanizmu, vedoucího k potenciálnímu ohrožení bezpečnostních funkcí, základní příčiny vzniku postulované iniciační události, četnosti výskytu a potenciálních důsledků iniciační události a jejích možných rozvojů, možností následného poškození systémů, zajišťujících bezpečnostní funkce, po iniciační události, vztahu rozvoje postulované iniciační události k projektem předpokládaným událostem a jejich vyřešeným rozvojům. (7.7) Výsledky analýz podle seznamu projektových a nadprojektových událostí musí být použity pro stanovení mezních podmínek, na něž budou projektovány systémy, konstrukce a komponenty významné pro jadernou bezpečnost tak, aby bylo prokázáno, že budou řádně zajištěny potřebné bezpečnostní funkce a budou dosaženy bezpečnostní cíle. Pro stávající elektrárny se tento postup použije při analýzách bezpečnosti elektrárny a realizaci potřebných modifikací zařízení v rozumně proveditelném rozsahu. (7.7a) Schopnost zařízení zvládnout provozní události a havarijní podmínky s dodržením stanovených bezpečnostních cílů se musí ověřit deterministickými metodami. Pravděpodobnostní metody se musí použít k ocenění rizika, vztahujícího se k projektovému řešení i k provozu jaderné elektrárny. (7.8) Projektová východiska Projektová východiska musí být ve všech fázích existence jaderné elektrárny systematicky ověřována, doplňována a dokumentována tak, aby odrážela jeho aktuální stav. Postulované iniciační události, vedoucí k abnormálního provozu a projektovým nehodám (7.9) Projektová východiska musí zahrnout stavy a postulované iniciační události a jejich rozvoje, které jsou vyvolané poruchami zařízení elektrárny nebo chybami obsluhy. Podle vlivu na degradaci základních bezpečnostních funkcí a podle příčin vzniku iniciační události je možno stanovit skupiny událostí s příklady konkrétních iniciačních událostí uvedených v příloze 2 A. (7.10) Seznam postulovaných iniciačních událostí uvedený v příloze 2 A má charakter doporučení, slouží pro kontrolu úplnosti seznamu, specifického pro daný projekt reaktoru. Ten může být změněn (rozšířen nebo zúžen) tak, aby odpovídal přijatým projektovým řešením a administrativním opatřením. Je na projektantovi, aby rozhodl a náležitě zdůvodnil, které iniciační události budou použity v bezpečnostních analýzách. Obzvláště v případě nových reaktorů III. generace, používajících koncepčně nové systémy, je potřebné do seznamu iniciačních událostí (případně scénářů rozvoje těchto událostí) zařadit možné poruchy v těchto systémech
  19 Nadprojektové nehody a těžké havárie (7.11) Jaderná bezpečnost musí být vyhodnocena i pro nadprojektové nehody, aby se zavedla odpovídající preventivní a zmírňující opatření a omezily radioaktivní úniky, ohrožující obyvatelstvo a životní prostředí i v případech událostí s velmi nízkou četností výskytu. (7.12) Tyto nehody mohou být důsledkem vícenásobných selhání zařízení nebo chyb obsluhy a mohly by potenciálně vést k velkým únikům radioaktivních látek. I pro tyto nehody musí být stanovené specifické požadavky na projekt, metody analýzy a kritéria přijatelnosti. Je potřebné uvažovat dvě skupiny podmínek: Nadprojektové nehody při kterých nedochází k tavení aktivní zóny reaktoru Těžké havárie spojené s tavením aktivní zóny. (7.13) Doporučený výběr typů nadprojektových nehod by měl zahrnovat především události uvedené v příloze 2 B, nejsou-li tyto součástí projektových událostí. (7.14) Těžké havárie mohou být vyvolány libovolnou iniciační událostí, uvedenou v předchozích oddílech, v kombinaci s vícenásobným selháním zařízení nebo chybami obsluhy, nad rámec specifikace projektových nehod JE. Těžké havárie a jejich scénáře jsou zpravidla identifikovány ve studiích pravděpodobnostního hodnocení bezpečnosti druhé úrovně a pokrývají všechny provozní režimy dané JE (výkonové, nevýkonové provozní režimy i otevřený reaktor). (7.15) Konkrétní výběr scénářů těžkých havárií by měl být proveden na základě pravděpodobnostního hodnocení bezpečnosti a s respektováním existující mezinárodní praxe. I v případě, že bude pravděpodobnost poškození aktivní zóny velmi nízká, musí být uvažovaná minimálně jedna těžká havárie spojená s roztavením aktivní zóny při nízkém tlaku. Měla by být zvolena taková havárie s nezanedbatelnou pravděpodobností, která vede k největšímu zatížení ochranné obálky jak z hlediska jeho mechanického namáhání, tak i z hlediska zdrojového členu radioaktivity. Pro tuto reprezentativní (referenční) havárii musí být v projektu nové JE navržena opatření, která zabezpečí s vysokou pravděpodobností dodržení bezpečnostních cílů. U stávajících JE by měl být tento požadavek uplatněn tak, aby bylo riziko poškození ochranné obálky a úniku radionuklidů v rozumně dosažitelné míře sníženo. Vnitřní a vnější rizika (7.16) Projekt musí kromě poruch technologického zařízení nebo chyb obsluhy taktéž uvážit specifická zatížení a parametry prostředí, které souvisí s poruchami ostatních zařízení uvnitř elektrárny, nebo s lokalitou umístění elektrárny a působí na systémy, konstrukce a komponenty jako vnitřní a vnějších vlivy nebo rizika. (7.17) Mezi vnitřní vlivy patří dynamické účinky úniku chladiva z vysokoenergetických potrubí, švihy potrubí, vnitřní projektily, vznikající např. z roztržení rotujících strojních částí, jakým je utržení lopatky turbíny, vnitřní záplavy, vnitřní požáry a výbuchy, pády a nárazy těžkých břemen, selhání tlakových častí, opor a jiných konstrukčních částí, elektromagnetické interference mezi zařízeními elektrárny, úniky vody, plynu, páry nebo škodlivých látek. Ve skupině vnějších vlivů musí být uvažovány dvě podskupiny událostí s vyhodnocením reálné možnosti výskytu specificky pro danou lokalitu: přírodní události, jako zemětřesení, vichřice, blesky, vnější záplavy, extrémní vnější teploty, extrémní dešťové a sněhové srážky, tvorba ledu, zvýšení hladiny spodní vody,
  20 extrémní sucho, extrémní teploty chladicí vody a zamrzání, jiná rizika v dodávce chladící vody a vzduchu, apod., události způsobené lidskou činností jako vnější požáry a výbuchy (včetně velkého požáru plynového potrubí), náhodné pády letadel, elektromagnetické interference se zařízením mimo elektrárnu, ohrožení z dopravy a průmyslových činností v okolí elektrárny i na území elektrárny (letící předměty, plynový oblak, výbuchy), rizika ze sousedních objektů a zařízení včetně sousedních jaderných zařízení, šíření toxických, korozívních nebo hořlavých plynů, apod. (7.18) I v případě nízké pravděpodobnosti náhodného pádu letadla jakékoliv velikosti, musí být v projektu nové elektrárny a při dimenzování jejích konstrukcí a systémů deterministicky uváženy pády letadel, od malého sportovního letadla až po vojenské a velké dopravní letadlo v důsledku sabotáže. Pro stávající elektrárny se pád letadla (pokud nebyl uvažován v původním projektu) považuje za nadprojektovou událost, pro kterou se přijímají rozumně realizovatelná opatření pro zmírnění následků takové události. Obecný bezpečnostní cíl je takový, že pád letadla nezpůsobí závažné důsledky pro obyvatelstvo a životní prostředí. Bezpečnostní systémy a další potřebné prostředky musí být schopny aktivace a musí vykonávat své funkce s dostatečnou spolehlivostí tak, aby jaderné zařízení dosáhlo stabilizovaného bezpečného stavu. Zvláště musí být zajištěno: - řízení reaktivity včetně rychlého odstavení reaktoru, - chlazení aktivní zóny a vyhořelého paliva v bazénu (i dlouhodobě), takovým způsobem, aby se zabránilo tavení paliva, - udržení integrity ochranné obálky (kterou se rozumí zachování bezpečnostních funkcí ochranné obálky). Při hodnocení následků pádu letadla musí být zváženy okamžité i následné vlivy a následky pádu letadla. Mezi tyto vlivy patří: - vliv rázu na mechanickou odolnost konstrukcí (přímý ráz a odpadlé části) - vliv vibrací na konstrukce a bezpečnostní systémy a zařízení - vliv hoření a nebo exploze paliva z letadla na integritu konstrukcí a na ventilační systémy (tlaky a teploty). Požáry, způsobené palivem z letadla musí být hodnoceny jako různé typy ohnivých koulí v kombinaci s hořením v rozlivu. K hodnocení nadprojektových událostí může být použit realistický přístup, který nepředpokládá další postulované poruchy. Analýzy mohou vyhodnocovat odolnost zařízení vůči jednotlivým typům zatížení podle obecných zátěžových křivek formou citlivostní analýzy, zaměřené na hledání zlomových bodů charakteristik odolnosti. Vliv události na činnosti obsluhy a dalších pracovníků elektrárny musí být uvažován. (7.19) Elektrárna by měla být projektována tak, aby bylo možné její spolehlivé a bezpečné odstavení a dochlazení i při maximálním výpočtovém zemětřesení s pravděpodobností vzniku pro danou lokalitu menší než 1x10 4 za rok, minimálně však v souladu s bezpečnostním návodem MAAE NS-G-3.3, s horizontální složkou zrychlení 0,1 g. Pro lokalitu s vyšší hodnotou intenzity maximálního výpočtového zemětřesení musí být vhodnou metodou prokázáno, že takovéto zemětřesení nebude mít významné následky. (7.20) Dodržení bezpečnostních cílů musí být v případě vnitřních a vnějších vlivů zabezpečeno při splnění následujících podmínek: Výskyt události se předpokládá při nejnepříznivějších provozních podmínkách
  21 Projekt musí uvážit primární (např. porušení bariéry) i sekundární (např. vibrace, vyvolané požáry nebo exploze) účinky události. Je-li pravděpodobnost vzniku náhodné události nižší než za rok, nevyžaduje se kromě organizačních opatření realizace specifických technických opatření. Uvedené pravděpodobnostní vylučovací kritérium není možné použít v případě úmyslného zásahu, způsobeného lidskou činností. Realizace specifických technických opatření není též potřebná v případě, když jsou účinky události obálkově překryté některou z vnitřních iniciačních událostí. Když je míra rizika velkého úniku radionuklidů větší než za rok, je potřebné v projektu elektrárny realizovat technická opatření pro zvýšení spolehlivosti bezpečnostních systémů, které mají za cíl odvrátit významné úniky radioaktivních látek do okolí elektrárny; těmito opatřeními jsou obvykle účinné bariéry proti poškození zařízení nebo fyzické oddělení zálohujících se (redundantních) větví bezpečnostních systémů. Pro projektové nehody se požaduje dosažení bezpečného odstaveného stavu za předpokladu jednoduché poruchy v bezpečnostních systémech (podle okolností též společně s předpokladem údržby jedné větve bezpečnostních systémů) podobně, jako je to předpokládáno pro vnitřní iniciační události. Uvedené požadavky a předpoklady mohou být zmírněny v případě vysoce nepravděpodobných událostí, tj. událostí, jejichž frekvence výskytu odpovídá frekvenci výskytu nadprojektových nehod (viz odst. 8.1). Sabotáž (7.21) Pro nové jaderné elektrárny musí být projektem zabezpečena zvýšená odolnost pro případ sabotáže, stanovené projektovou hrozbou (týká se diverzních akcií s využitím výbušnin, pozemních i leteckých transportních prostředků, vnitřních i vnějších narušitelů) vyváženým použitím technických řešení i fyzické ochrany. Použitelná technická řešení jsou např. fyzické oddělení, zálohování, zodolnění, ochranné překrytí, použití nouzové dozorny, apod. (7.22) V případě stávajících elektráren je potřebné přijmout taková režimová opatření, která minimalizují pravděpodobnost úspěšnosti diverzních akcií anebo zajistí zmírnění jejich následků. (7.23) Postupy pro projektování zvýšené odolnosti pro případ sabotáže by měly vycházet z následujících zásad: Projekt by měl vycházet ze souboru obálkových parametrů reprezentujících nejtěžší zátěžové podmínky způsobené sabotáží, jak jsou náraz, výbuch, teplo/oheň, vibrace. Měla by být identifikována všechna zařízení důležitá pro bezpečnost, která mohou v případě napadení přímo anebo nepřímo vest k nepřijatelným radiologickým následkům. Jako ochranná opatření by měly být uvažovány fyzické oddělení a zálohování. Projekt by měl zabezpečit, aby v případě sabotáže zůstal vždy provozuschopný minimálně jeden kanál bezpečnostních systémů. Jako speciální případ by se měla uvažovat opatření pro zabránění důsledkům napadení počítačových systémů elektrárny, včetně detekce napadení, protiopatření v
  22 případě napadení a zmírnění následků. Nouzová dozorna by měla být umístěna s dostatečným oddělením od hlavní blokové dozorny tak, aby žádný jednotlivý akt sabotáže nemohl způsobit jejich současné vyřazení. K nouzové dozorně by měly ze stejných důvodů existovat dvě nezávislé přístupové cesty. Vstup do nouzové dozorny by měl být střežen a přísně řízen. Systém fyzické ochrany by měl být vyprojektován tak, aby žádný jednotlivec neměl neřízený a nekontrolovaný přístup ke všem odděleným bezpečnostním zálohujícím se systémům. Kombinace událostí (7.24) V projektu elektrárny musí být uváženy kombinace zátěží od vnitřních iniciačních událostí i vnějších vlivů, pokud nebudou souběhy těchto události vysoce nepravděpodobné. Tyto kombinace událostí mohou být vybrány na základě inženýrského posouzení a pravděpodobnostními metodami. Posuzování základů projektu (7.25) Projektová východiska musí být pravidelně prověřována a aktualizována během celého života elektrárny tak, aby odrážely provozní zkušenosti a byla v souladu s nejnovějším stavem poznání v příslušných oblastech souvisejících s bezpečností. Toto prověřování by mělo zahrnovat kombinaci deterministických a pravděpodobnostních bezpečnostních analýz z cílem identifikovat možnosti dalšího zdokonalení projektu. Vhodnou příležitostí je např. periodické hodnocení bezpečnosti anebo příprava dokumentace žádosti o povolení provozu při prodloužení doby provozu elektrárny. Pokud ze závěrů hodnocení vyplyne potřeba modifikací elektrárny, realizace těchto modifikací se může uskutečnit i pouze v míře rozumně dosažitelné s uvážením ekonomické náročnosti a společenské přijatelnosti, po předchozím projednání a odsouhlasení programu realizace opatření Státním úřadem pro jadernou bezpečnost
  23 8. KATEGORIZACE UDÁLOSTÍ A KRITÉRIA PŘIJATELNOSTI Kategorizace událostí podle frekvence výskytu (8.1) Stavy elektrárny jsou obvykle rozděleny do omezeného počtu kategorií podle četnosti jejich výskytu. V souladu s bezpečnostními standardy MAAE je typické rozdělení iniciačních událostí do následujících čtyř kategorií: a) abnormální provoz (očekávané provozní události s frekvencí výskytu větší než 10-2 /rok) je definován jako očekávané odchylky od normálního provozu JE, vyvolané nesprávnou činností systémů nebo chybami obsluhy. Tyto události by neměly mít vážné bezpečnostní následky, které by po odstranění příčin události znemožňovaly pokračování v provozu; b) projektové nehody, které jsou definovány jako výjimečné odchylky od normálního provozu způsobené samostatnou poruchou, jejichž výskyt je možný, ale málo pravděpodobný a které jsou uvažovány v projektu JE. Projektové nehody mají mít četnost výskytu menší než 10-2 /rok, a existují skupiny iniciačních událostí, které jsou tradičně uvažovány jako projektové nehody přesto, že jejich četnost výskytu může být menší než 10-5 /rok. Při projektových nehodách může být poškození JE takového rozsahu, že rychlé uvedení do provozu po odstranění prvotní příčiny události není možné. Poškození aktivní zóny a jaderné elektrárny a uvolnění radioaktivních látek do okolí nesmí překročit stanovená projektová kritéria pro projektové nehody; c) nadprojektové nehody, které jsou způsobeny vícenásobným selháním (zařízení, obsluhy, bezpečnostních systémů) nad rámec projektových nehod. Výskyt nadprojektových nehod je nepravděpodobný (četnost výskytu je menší než 10-4 /rok) a jejich radiologické následky mají být udrženy v rámci odpovídajících projektových kritérií a pod stanovenými limity; d) těžké havárie jako podskupina nadprojektových nehod, které by měly mít extrémně nízkou četnost výskytu. Mohly by být způsobeny vícenásobným selháním zařízení, obsluhy, bezpečnostních systémů v takovém rozsahu, že vedou k rozsáhlému poškození aktivní zóny s tavením paliva. Poškození paliva a radiologické následky jsou takové, že si mohou vyžádat uplatnění ochranných opatření na ochranu obyvatelstva. (8.2) Pro každou z uvedených kategorií musí být projektem definovány specifické deterministické bezpečnostní cíle nebo kritéria přijatelnosti a metody průkazu splnění těchto cílů, často specificky pro různé iniciační události a průběhy scénářů. Časté iniciační události smí mít pouze minimální nebo žádné radiologické důsledky, události s pravděpodobně vážnými následky musí být prakticky vyloučeny. Např. v případě abnormálního provozu ( po očekávaných provozních událostech) se pro zabezpečení integrity pokrytí palivových elementů se požaduje vyloučení vzniku krize varu na povrchu kteréhokoliv elementu v aktivní zóně, v případě projektových nehod se méně přísně připouští porušení omezeného počtu palivových elementů
  24 Deterministické bezpečnostní cíle a kritéria přijatelnosti (8.3) V souladu s deterministickým přístupem k projektu musí být pro všechny stavy elektrárny (normální a abnormální provoz, jakož i pro havarijní podmínky) stanoveny kvantitativní radiologické a další technické bezpečnostní cíle, odstupňované tak, že čím je vyšší četnost výskytu dané situace, tím jsou požadavky na její bezpečné zvládnutí přísnější. Události s vyšší frekvencí výskytu musí mít zanedbatelné nebo velmi malé radiační účinky. (8.4) Pro normální a abnormální provoz musí tyto cíle zajistit shodu se závaznými dávkovými limity pro pracovníky a obyvatelstvo, stanovenými v příslušných předpisech. Pro havarijní podmínky včetně těžkých havárií musí být tyto cíle stanoveny tak, aby nebylo potřebné ani v blízkém okolí elektrárny přijímat rozsáhlejší neodkladná ani dlouhodobá opatření na ochranu obyvatelstva v rámci havarijního plánu a také aby byl omezen ekonomický dopad havárie v okolí elektrárny. Radiologické důsledky událostí souboru nadprojektových nehod včetně těžkých havárií musí splňovat obecné limity nebo alespoň limity pro ochranná opatření v souladu s požadavky zvláštních právních předpisů. (8.5) Pro konkrétní typy reaktorů musí být v návaznosti na stanovené radiologické bezpečnostní cíle určeny odvozené technické bezpečnostní cíle tak, aby se při jejich dodržení zajistilo splnění základních bezpečnostních funkcí a zachovala integrita bariér proti únikům radioaktivních látek. Takovéto technické bezpečnostní cíle (projektová kritéria) jsou zaměřeny na zachování integrity jaderného paliva, pokrytí palivových elementů, tlakové hranice primárního a bezpečnostně důležité části sekundárního okruhu a ochranné obálky (kontejnmentu). (8.6) Nejdůležitější bezpečnostní cíle jsou určeny jako kritéria přijatelnosti pro bezpečnostní analýzy, specificky stanovená pro jednotlivé kategorie iniciačních událostí. Kritéria jsou zpravidla různá v závislosti na frekvenci výskytu dané iniciační události, přísnější kritéria jsou stanovena pro události s vyšší četností výskytu. Kritéria přijatelnosti jsou stanovena projektantem jaderné elektrárny a musí být potvrzena SÚJB v rámci schvalování bezpečnostní dokumentace. Kritéria musí být stanovena tak, aby byla zajištěna dostatečná bezpečnostní rezerva mezi kritériem přijatelnosti a bezpečnostním limitem pro porušení bariéry proti úniku radioaktivního materiálu. Při stanovení kritérií přijatelnosti v závislosti na konkrétním projektovém řešení jsou používány následující skupiny a příklady projektových kritérií: Kritéria pro zajištění celistvosti (integrity) jaderného paliva: maximální teplota paliva, maximální radiálně středovaná entalpie paliva (obě hodnoty v závislosti na vyhoření a na konkrétním izotopickém složení palivové matrice - obsahu příměsí), Kritéria pro zajištění celistvosti (integrity) pokrytí palivových elementů: minimální rezerva do krize varu, maximální teplota povlaku, maximální lokální oxidace povlaku, Kritéria pro zajištění celistvosti (integrity) aktivní zóny jako celku: dostatečná podkritičnost, maximální celková tvorba vodíku z oxidace materiálů v aktivní zóně, maximální počet porušených palivových elementů v zóně, maximální deformace palivových souborů (geometrie umožňující chlazení, zavedení regulačních orgánů a demontáž), Kritéria pro zajištění celistvosti (integrity) primárního okruhu: maximální tlak a maximální-minimální teplota chladiva, tlakové a teplotní změny a vyvolaná napětí v tlakové hranici primárního okruhu, Kritéria pro zajištění celistvosti (integrity) bezpečnostně významné části sekundárního okruhu: maximální tlaky, maximální teploty medií, tlakové a teplotní změny v zařízeních sekundárního okruhu,
  MONITOROVÁNÍ A PREDIKCE PROUDĚNÍM URYCHLENÉ KOROZE V JADERNÝCH ELEKTRÁRNÁCH TYPU VVER
  Státní úřad pro jadernou bezpečnost jaderná bezpečnost DOPORUČENÍ MONITOROVÁNÍ A PREDIKCE PROUDĚNÍM URYCHLENÉ KOROZE V JADERNÝCH ELEKTRÁRNÁCH TYPU VVER SÚJB 2010 Jaderná bezpečnost ŘÍZENÍ STÁRNUTÍ ZAŘÍZENÍ