text: Začnete-li se prý bavit s nějakým Afričanem o osobnostech, symbolizujících boj za nezávislost, nejčastěji padnou dvě jména: Nelson Mandela a Patrice Lumumba.
  „Já byl vlastně v exilu odjakživa, nikdy jsem docela nepatřil tam, kde jsem byl. Jako by se mi pořád stýskalo po nějaké době, po nějakém místě.
  Na označení „mičurinec“ zareagují asi už jen ti starší. Dobové označení pro šlechtitele nebo zručnějšího pěstitele ovocných stromů se u nás ujalo v 50.
  Měl pověst finančního génia, který nastartoval skomírající německou ekonomiku, zkrotil hyperinflaci a stabilizoval státní finance.
  Proces proti Miladě Horákové a jejím údajným společníkům ve smyšlené trestné činnosti byl před 70 lety především velkým divadlem.
  Byla to tehdy událost: rakouský týdeník Profil uveřejnil 14. května 1990 článek, že tehdejší předseda Československé strany lidové (ČSL) Josef Bartončík byl před rokem 1989 spolupracovníkem komunistické Státní bezpečnosti.
  Před 140 lety, 20. května 1880, se narodil Josef Haken. Dnes už zapomenutá osobnost meziválečného politického života a v roce 1921 jeden ze zakladatelů Komunistické strany Československa.
  Silná mravní osobnost, zásadový, oddaný demokratickým principům – taková slova se objevovala v nenápadných nekrolozích, které vyšly po smrti Václav Šmejkala (1909-1983).
  75 let staré události z prvních dnů po konci války zaznamenala ve svém deníku herečka Margarete Schellová.
  Dílo Nesvadby bylo, jako prvního východoevrospkého spisovatele moderní sci-fi literatury, přeloženo do angličtiny.
  Osudy mnoha těch, kteří po únoru 1948 odešli do exilu, byly zapomenuty. K takovým patří i novinář Antonín Paleček (1900–1982).
  „Ovlivňovat veřejné mínění znamená vytvářet souhlas. “ To napsal před mnoha lety muž, který je považován za jednoho ze zakladatelů oboru, kterému se česky říká „řízená komunikace“, ale daleko víc se pro něj vžil anglický název „public relations“.
  Jeden z velkých inscenovaných procesů, který komunistická justice vedla proti svým odpůrcům, se odehrál na jaře 1950.
  Že dějiny nejsou černobílým soubojem dobra a zla, ale nekonečnou paletou šedých odstínů dobrých i špatných událostí a osobností, to dokazuje příběh Vladimíra Pekelského.
  Dne 1. března 1950 došlo na Tchaj-wanu k pozoruhodné události: generál Čankajšek se tam prohlásil prezidentem Číny a vládl tomuto ostrovu prostřednictvím výjimečného stavu až do své smrti v roce 1975.