text: Únor 2008 « Archiv | Hudba, filmy, knihy - plus dění kolem.
  Blog.cz	> Hudba, filmy, knihy - plus dění kolem.	> Archiv	> Únor 2008
  17. února 2008 v 11:38 | Michal Jakubínský | Film
  Animovaný autobiografický film, líčící dětství a dospívání mladé íránské dívky Marjan Satrapiové v období těsně před vítězstvím islámské revoluce v roce 1979 až do 90. let. Během té doby zažila nejednu krušnou chvíli, stejně jako její země. Na záčátku relativní svoboda, spojená s prozápadní orientací, kdy se mohlo nosit ledacos, stejně jako poslouchat bez následků západní muziku, aby později bylo vše úplně jinak. Vítězství islamistů, válka s Irákem a po ní stále přetrvávající striktně náboženská orientace.
  Marjan se na popud rodičů ocitá ve 13. letech i v Evropě (Rakousko, Vídeň), aby jednak poznala svět a zároveň měla šanci uniknout z v 80. letech probíhajícího válečného konfliktu. Nutno dodat, že si vždy stála za svým a nebála se říci veřejně svůj názor i když nebyl leckdy příjemný. Což jí předurčovalo k problémům - nejen v Íránu, ale také v místě jejího nového působiště, protože obecně málokdo snese upřímnost. Dímy tomu se vrací zpět do vlasti, aby z ní později, už jako dospělá žena, znovu odešla - do Francie, tentokrát navždy. Svoje zážitky tady později sepsala do knižní podoby.
  Osobně si dovolím lehce nesouhlasit s jistou upoutávkou v níž je líčen Írán se svými zvyklostmi jako nesmyslné a podobně. Je takový jaký je, přesněji jaký jeho obyvatelé chtějí, aby byl. Věci jako demokracie či svobodné volby a podobně s tím nemají co dočinění, protože pokud někdo chce změnu, dříve či později jí dosáhne. Pokud dokáže přesvědčit ostatní, aby šli s ním. Současná situace sice z našeho (západního) pohledu není optimální, ale v konečném důsledku je věcí tamějších lidí, jak se rozhdonou žít. Na tom nic nezmění ani tento, jinak pěkný, film. Mockrát se u něj zasmějete (třeba na bazaru při "nenápadném" způsobu technik prodejců při distribuci západních zpěváků a skupin), mockrát zvážníte při líčení válečných hrůz. Dětský či dospívající pohled má své kouzlo v podobě upřímnosti, kterou mu dospělí mohou leckdy závidět. Kdo by se alespoň občas nechtěl do něj vrátit.
  Ocenění na Mezinárodním festivalu v Cannes v roce 2007 jistě nebylo náhodné.
  12. února 2008 v 7:56 | Michal Jakubínský | Film
  Během probírání svého archivu jsem narazil na film, který patřil svého času mezi moje zvlášť oblíbené a povedlo se mu donutit mne jej v kinech opakovaně shlédnout. Což se nestává často.
  Nejeden fanoušek pravděpodobně zná jméno francouzského režiséra Luca Bessona, podepsaného např. pod tituly Brutální Nikita, Magická hlubina nebo Pátý element. Pokud si alespoň zhruba pamatujete na první zmíněný, nemohla vám v něm uniknout postava čističe Viktora, povolávaného pro případ nouze k rychlému zametení stop, zahrnujících likvidaci osob. Právě jemu je v Leonovi věnován samostatný příběh. Muž jménem Leon (Jean Reno), je prototypem nemilosrdného zabijáka, živícího se nájemnými vraždami na objednávku - pěkně v tichosti, bez zbytečné publicity. Co je cit či láska k lidem už dávno zapomněl a paradoxně jen péče o květinu naznačuje, že z něj není už spíše zvířetem. Žije jen svou prací.
  Přijde však den, kdy mu do cesty vstoupí malá dívka Matylda (Natalie Potmanová), které protidrogová jednotka, vedená vyšinutým (drogově závislým) policistou Stansfieldem (Gary Oldman), postřílela během zásahu celou rodinu. Dva outsideři se náhle setkávají tváří v tvář a vznikne postupně mezi nimi silné pouto, kdy na jedné straně ON plní jakousi roli náhradního otce i učitele v dovednostech zabíjet a ONA jej na oplátku pomalu učí co znamená "mít rád". Zdánlivá idyla bohužel nevydrží příliš dlouho v prostředí, jež nezná slitování, kde nezáleží na které straně zákona stojíte. Špína světa si vyžádá svou daň.
  Podle mne jeden z nejlepších Bessonových filmů v němž nemá cenu pídit se po různých nesrovnalostech, protože ty najdete i jinde. Zůstává silný, uvěřitelný, příběh v němž oba hlavní aktéři předvádějí nadstandartní výkony. Zvláště v případě, tehdy třináctileté, Natalie Portmanové, pro níž její role znamenala průlom v začínající herecké kariéře.
  7. února 2008 v 22:14 | Michal Jakubínský | Pozvánky
  Narazil jsem na upoutávku určenou pro DJe či tanečníky, kteří mají potřebné nadšení v těchto oblastech, avšak zatím se jim nepodařilo prosadit. Pokud má některý ze čtenářů pocit, že spadá do podobné kategorie, lze se obrátit k dalším informacím na www.djshow.cz. Zde najdete více informací jak o průběhu samotné soutěže, tak o místu konání akce. Za pokus nic nedáte.