text: Poté, co v létě odešli do znovuzrozeného chvojeneckého B-týmu 4 hráči základní sestavy i trenér Izák, zákonitě se fandové na Chvojně obávali, jakým způsobem se to projeví na hře a výsledcích jejich oblíbenců v nové sezóně. Staronový kouč Kropáček vyzkoušel v přípravném zápase ve Chvojenci hned několik zajímavých tváří, z nich nejvíce zaujal středopolař Vršanský. Na chvojenský kopec se té podařilo přivést důrazného Forga a univerzála Zapletala, na hostování pak přišel i L.Horák. V průběhu podzimu se k týmu připojil také stoper Kašpar. Asi největší posilou a příslibem do budoucna bylo pak angaování L.Čefelína, jemu aklimatizace na domácí půdě podle očekávání dlouho netrvala a brzy dal o sobě gólově velmi významně vědět. Proti ambicióznímu týmu Drakovic v úvodním mači ale rozhodla stará známá postava, kanonýr Mates Pětioký, jen znovu potvrdil své mistrovství a fakt, e jeho občasné sluby červenobílým barvám obvykle znamenají pro spoluhráče ivou vodu. Soupeř byl po celé utkání lepší, leč naši borci ubojovali cenné tři venkovní body a zahájili podzim z kategorie hodně nečekaných. Následovala série dalších tří výher a první místo v tabulce bez ztráty bodu. První zaváhání Kropáčkových svěřenců přišlo v 5.kole na hřišti outsidera z Mateřova, kde červenobílí domácím vítězství po tragické první půli prakticky darovali. Následovalo vydařené derby proti Chvojenci s příznivým výsledkem 2:0, ovšem hned další duel v Popkovicích vrátil chvojenské hráče tvrdě na zem, domácí i nepřesný sudí byli nad jejich síly. Vysoká výhra proti Dřítči a především cenné tři body ze hřiště Rovně pasovaly Chvojno do role jednoho z aspirantů postupu. Nejdůleitějším zápasem podzimní části soutěe tak byl prestiní a velice vyhecovaný střet s Ostřetínem. Domácí dohrávali o deseti, k vidění byly dvě penalty, Chvojno nakonec vyválčilo remízu, která se vzhledem k vývoji mače dala povaovat za úspěch. Tím ale rozhodně nebyly další dvě domácí plichty s Mikulovicemi a především Býští. Série tří domácích remíz byla podle mého názoru jedním z nejdůleitějších momentů sezóny, Chvojno lehce ztratilo kontakt se špicí tabulky a ztrátu nakonec nejene nedohnalo, ale naopak se propadlo a na konečné 6.místo. Jasně nejlepším střelcem týmu byl po podzimu Kropáček, který svými 7 brankami hodně přispěl k poměrně lichotivému umístění červenobílých barev v tabulce. Jakkoliv byl úvod podzimu vzhledem ke stavu kádru famózní, jarní vstup u tolik radosti na tvářích Rowdies i pana Pětiokého nevyčaroval. V Býšti se Chvojno i s novicem Jiroutem na hrotu útoku nedokázalo vyrovnat s tradičně důraznou hrou soupeře a odjelo bez bodu, Drakovičtí o týden později vůbec nedali Kropáčkovu ansámblu šanci a kdy se chvojenským fotbalistům nevydařil ani zápas v Dašicích, začalo být v červenobílých řadách pořádné dusno. K lepším zítřkům nastartoval Chvojno duel proti Velinám, kdy jsme zlomili houevnatého soupeře a ve druhém poločase díky penaltě, kterou vybojoval Králík, který spolu s B.Čefelínem musel narychlo lepit děravá místa v sestavě. Kdo by v tu chvíli tušil, e druhý jmenovaný, domácí ikona, její kopačky u visely na hřebíku nad chvojenskou kabinou, odehraje dalších pět zápasů a dokonce vsítí branku. O týden později v Mněticích doplatilo Chvojno na alostnou koncovku, kdy o poločase mělo vést nejméně o tři branky, nakonec bralo i bod, kdy domácí dvakrát trefili tyč. V utkání si také konečně odbyl premiéru v našem dresu Neumann, jeho registraci ji nosí manaer Pětioký nejméně druhou sezónu v náprsní kapsičce S Mateřovem následovala poklidná výhra o čtyři branky, v dalším derby s Chvojencem ale nevhodně zvolená taktika v první půli i kvalitní soupeř znamenaly poráku 3:2, zaujal parádní Malého gól nůkami. Parádní souboj o druhé místo hostil chvojenský stánek v polovině května, kdy přijely Popkovice. Hosté vedli 0:2, domácí fantasticky během deseti minut po přestávce otočili, ale v závěru přišli i o bod za remízu a prakticky definitivně tak ztratili šanci bojovat o druhé, moná postupové místo za v té době ji suverénním lídrem z Ostřetína. Ve Starých ďánicích musel proti Dřítči po dalších lapáliích především na postu gólmana, kdy stabilní jednička T.Michalec obnovil motokrosovou kariéru a dvojka Pavouk stále nedoléčil zranění, mezi tři tyče dokonce Míša Flégl, nevedl si vůbec špatně a nakonec málem udrel nulu, kdy jeho spoluhráči v poli soupeře jednoznačně přehráli a konečné skóre (1:4) mohlo být mnohem vyšší. V zápase s Rovní pak Chvojno předvedlo moná nejlepší výkon roku, soupeř sice kousal, ale červenobílí dokázali zvítězit 2:0 a zajistit si tak solidní sebevědomí před cestou do Ostřetína. U jistému postupujícímu šlo jen o čest a k utkání přistoupil trochu vlaně, i tak výsledný bod a remíza 1:1 potěšila, el závěr se Chvojnu nevydařil a ze skvěle připraveného trávníku v Mikulovicích se ádný bodový import nekonal, domácí vyhráli zasloueně 2:0.
  Chvojno po raketovém startu poněkud doplatilo na úzký kádr, velmi často se sestava lepila na poslední chvíli, vypomoci v závěru sezóny musel i Bóda Čefelín, navíc se jako ji tradičně příliš nedařilo střelcům, jejich prapor musel dlouho dret alespoň trochu vztyčený osamocený veterán Kropáček. Soutě byla letos nezvykle vyrovnaná, kromě dominujícího Ostřetína a Drakovic, jim skvěle vyšlo jaro, se další čtyři mustva seřadila v konečné tabulce do čtyř bodů, i z tohoto pohledu mrzí především zbytečné ztráty s Býští, Mateřovem a v Mněticích. I tak snad Chvojno nabídlo svým příznivcům slušnou porci koukatelné kopané a pokud dojde k menšímu posílení, především pak rozšíření ji zmíněného ne zrovna širokého počtu hráčů, kteří by pravidelně nastupovali, jsem přesvědčen o tom, e v příští sezóně můou červenobílí atakovat pozice v první trojce.