text: Lupa.cz » Otázka týdne: Má být "startup" sprostým slovem? V jakém stavu je česká scéna?
  Už mě ty startupy nebaví, napsal minulý týden na svém blogu podnikatel a investor Jan Bárta a oznámil, že s nimi končí. Je jeho znechucení na místě? Převládá v tuzemských projektech forma nad obsahem? Ptali jsme se českých expertů, investorů a mentorů.
  Jan Bárta asi trochu tušil, že svým textem zvlní už tak trochu nervózní hladinu debaty o stavu startupů v české kotlině. S podobným pocitem se záhy po něm svěřil podnikatel John Vanhara, v pondělí pak o startupech na vrcholu hype křivky blogoval také publicista Patrick Zandl a do debaty se brzy přidali i další. Pramení skepse ke startupům ze špatných zkušeností? Z přehnaných očekávání, která na mladé nezkušené podnikatele máme? Nebo se prostě dostáváme do standardního stavu, kdy pro získání několika diamantů musíme prosít spoustu hlušiny? Na názor na českou startupovou scénu jsme se v naší anketě zeptali vybraných českých podnikatelů, mentorů a investorů.
  Otázka: V jakém stavu je podle vás česká startupová scéna? Vítězí na ní forma nad obsahem?
  manažer Startup programu Jihomoravského inovačního centra | Profil na LinkedIn | Twitter
  Zavřít se s partou programátorů do garáže, za měsíc vyjít ven s načančaným projektem, ohromit investora řadou buzzwords a mít vymalováno. To je dnes představa o startupech. Pod vlnou módy zaniká důležitý fakt: po více než dvaceti letech se řadě podnikatelů uvolnily ruce a uplatňují své zkušenosti i finance u začínajících týmů. Fungují jako dobré vzory i katalyzátory kvalitních projektů. Proč by ale měli ztrácet čas přehrabováním se v kupě (pod)průměrného sena? Díky startupové bublině se zvětšuje ta pomyslná kupa, je v ní ale stále stejný počet jehel. Pokud má zvítězit obsah nad formou, musíme si vyhrnout rukávy a z té hromady těch pár jehel vytáhnout. Asi se při tom ale popícháme. Například do JIC se za poslední tři roky hlásily stovky projektů, vybrali jsme několik desítek, opravdu úspěšných bude jen pár. Máme zkušenost, že schopný tým, který nepřijde s něčím zajímavým teď, může přijít s něčím zajímavým za čas. Důležité tedy je, zda je daný tým koučovatelný a zda má potenciál, se kterým se dá pracovat."
  Petr Panýrek
  podnikatel, šéf technologické aliance High Tech Park
  Mám pocit, že slovo "startup" začíná dostávat pachuť něčeho těžko identifikovatelného! Když si vzpomenu na své podnikatelské začátky v IT před více než 20 lety, nikoho nezajímalo, jak si říkám, ale co umím! Moji práci hodnotili zahraniční dodavatelé, kteří do mé firmy neinvestovali, ale postupně mi začali poskytovat kreditní formu úhrady faktur za dodané zboží v řádech milionů USD. Tuto důvěru jsem si ale musel zasloužit. Pokud bych nezaplatil včas svým dodavatelům, okamžitě bych jejich důvěru ztratil. Dnes mají začínající firmy pozici jinou. Mohou se dostat k startovacím prostředkům, aniž by musely někomu dokazovat, jestli mají na to, aby se nejen staly firmou, ale uměly přežívat i krizové situace. Domnívám se, že se objevují návrhy smysluplných projektů spíše menšinově, ale jsem přesvědčen, že jen malé procento firem je dostatečně odolné tyto projekty dlouhodobě ustát a rozvinout.
  podnikatel, zakladatel služby Shipito.com, autor blogu podnikanivusa.com | Profil na LinkedIn | Twitter
  Bohužel mám obavu, že trošku více převažuje ta forma nad obsahem. Dbá se více na prezentace a PR než na uspokojování skutečných zákazníků. Ono se to ale snad brzy změní. Dříve nebo později je potřeba začít se startupem vydělávat peníze. O tom to podnikání je. Ale taky mám někdy pocit, že novináře více zajímá, který startup dostal investici nebo vyhrál soutěž, než startup, který něco skutečně dokázal. Stačí se podívat do médií, o čem se nejčastěji píše.
  manažer WebExpo | Profil na LinkedIn | Twitter
  Když máte jako příklad za miliardu prodaný sociální mobilní filtr na obrázky… Je ale úžasné sledovat ten rozvoj podnikatelství a učení se – není snad právě to na celé "scéně" podstatné? Hromady lidí se zvedly za židle a vydaly se dělat něco, čemu věří a co je baví. A že často dělají blbosti? Ano, však většina jsou nováčci, kteří poprvé potkávají trh. Ano, říkají si startupy a přitom jsou "jen" dodavateli aplikací třetím stranám. Ano, řeší malé nebo zcela neexistující problémy. Co logicky vznikne? Ekosystém (resp. jeho zárodek) na jejich podporu, protože se na to spousta jiných lidí už nemůže koukat. Celé se to roztočí a najednou tady začneme křičet "hype". No a co? Není snad lepší, že se něco děje a řešíme "už je toho moc", než kdyby žádná "scéna" neexistovala? Teď jde o to to táhnout směrem ke kvalitě a skutečným hodnotám. Těžko ale něčemu prospějeme, když ze "startupu" uděláme sprosté slovo.
  spoluzakladatel Tapmates | Profil na LinkedIn | Twitter
  Myslím si, že česká startupová scéna je momentálně na vrcholu jejího začátku a s tím taky souvisí nepochopení od komunity, která ještě donedávna o startupech neměla moc ponětí a budovala eseróčka. Je to podle mě otázka času (rok-dva), než tato česká startupová bublina nepochopení splaskne a přejde do vážnějšího stavu – ideálně pokud by se nějakému CZ startupu povedlo něco globálního. Určitě k tomu nepochopení a averzi k startupům v ČR moc dobře nepřispívá česká nepřejícná a závistivá povaha, pravděpodobně pozůstatek z minulého režimu. Nicméně je dobře také říci, že se do tohoto nového a "cool" businessu pokoušejí dostat i lidé s projekty, které nemají ani náznak principu startupu. Dá se tak v podstatě říct, že každé nové zelinářství na rohu ulice je nový startup, čímž dochází k přehlcení a vidíme startup na každém rohu, což může být nepříjemné a až otravné. V ČR jsou určitě i skvělé týmy a výborní programátoři a je potřeba je podporovat a motivovat všemi silami.
  podnikatel, spoluzakladatel inkubátoru Node5 | Profil na LinkedIn | Twitter
  V ČR se startupová scéna rodí, chybí zkušenosti, nefunguje trh investic, startupisté neví, zda mají svou vizi co nejvíce nafouknout, naraisovat peníze a pak teprve makat, nebo začít makat hned, někde se zavřít, s nikým nemluvit a nikam nechodit. Investoři neví, jak hodně mají startupům do řízení firmy zasahovat, stejně tak obvykle neuvažují o důsledcích svých vybojovaných smluvních ujednání pro další kola investice atp. Je to krásný divoký západ, plný svobody a romantiky, ale zároveň místo kde se pravidla teprve tvoří, kde se teprve učíme kdo je "ten hodný" a kdo "zlý", kdo jen krásně vypráví na konferencích a kdo fakt pomáhá (investoři/mentoři) nebo maká (startupisté). K vítězství formy nad obsahem: Nelze než souhlasit. Hezká prezentace se udělá snáz než fungující produkt. Nevím, jestli je bullshit 50 % nebo 80 %, ale to je vcelku jedno. Důležité je, že to je hodnota, která je normální, bude tady vždy a musíme se s tím smířit. Naším úkolem je rozpoznat tu část s reálným potenciálem. (vyjmuto z delšího textu, který si můžete přečíst zde)
  CEO Zoomsphere.com | Profil na LinkedIn | Twitter
  Vaše otázka trochu předjímá odpověď. Samozřejmě, že převažují projekty, které nemají smysl, ale to je naprosto přirozené. To je jako se mě zeptat, zda má Česko více špičkových fotbalistů nebo podprůměrných. Otázkou je, zda má Česko i takové kvalitní startupy, které nás mohou dobře reprezentovat ve světě. A já myslím, že se minimálně blýská na lepší časy.
  Je dobré, že se do debaty kolem startupů zapojují už i realisti, jako například John Vanhara, kteří vyrovnávají poměr mezi fanatickými nadšenci a lidmi, co umí k A dát i B. Konečně se najdou i lidé, kteří se umí startupistů zeptat na obchodní model, marketingový mix, co projekt řeší a podobně. Smutné je, že právě tito lidé stále chybí v oněch startových akcelerátorech. Startupisti mají neuvěřitelnou pozitivní energii, jen občas potřebují nafackovat od realisty, aby nakonec při pohledu na finance nebyla největší startupistkou bába v trafice na noviny.
  Kvalita tu je, ale často je znát, že startup vymýšlejí programátoři odtržení od reality. Měl by tu být flexibilnější trh s lidskými zdroji pro startupy a startupisti by neměli najímat pouze programátory a grafiky, ale také obchodníky, marketingové a PR experty atd. Jsem optimista, věřím, že české startupy se dokáží prosazovat čím dál tím častěji.