text: Studená válka – neutralitu střežící Saab 37 Viggen (Švédsko 1971–2005) | SECURITY MAGAZÍN
  31 / 05 / 2021, 18:00
  Policejní humoresky - Muž, který se za úplňku dobýval do činžovního domu
  Studená válka – neutralitu střežící Saab 37 Viggen (Švédsko 1971–2005)
  29 / 12 / 2019, 10:00
  V únoru 1967 proběhl první let švédského víceúčelového taktického letounu Saab 37 Viggen. Do služby byl zařazen v roce 1971 a v posledních verzích se v ní udržel až do konce roku 2005. Byl prvním kachním letounem produkovaným ve významném počtu, a až do zavedení letounů Panavia Tornado v roce 1981 byl považován za nejpokročilejší letoun v Evropě. Postupně vznikly bitevní, průzkumná, námořní hlídková, dvoumístná cvičná a stíhací varianta. Viggeny ve švédském letectvu nahradily bitevní Saab 32 Lansen a stíhací Saab 35 Draken. A sám byl následně nahrazen nám dobře známým letounem JAS 39 Gripen.
  Vývoj Viggenu byl veden několika specifickými požadavky na výkony. V první řadě šlo o schopnost operovat ze vzletových drah v délce 500 m (STOL, Short Take Off and Landing – krátký vzlet a přistání). Požadavek byl opřen o Bas 60 (Flygbassystem 60, Systém letecké základny 60): cílem bylo zajistit rozprostřením leteckých sil na množství tzv. válečných základen (krigsbaser), včetně vybraných úseků silnic, přežití dostatečného množství letounů v případě jaderného útoku, a tím si zachovat schopnost klást účinný odpor v případě invaze.
  Splnění tohoto požadavku umožnila kachní konstrukce, výkonný motor s přídavným spalováním a účinným obracečem tahu, který spolu s ABS zkracoval dojezd při přistání. Letoun měl dosahovat nadzvukové rychlosti v malých výškách, a nejvyšší rychlosti Mach 2, a byl koncipován od začátku jako víceúčelová standrizovaná platforma opřená mj. o integraci švédského elektronického systému STRIL 60, systému pro bojové řízení a vzdušný přehled.
  Vývoj letounu byl uspíšen díky podpisu dohody se Spojenými státy, které se zavázaly Švédsku v případě sovětského útoku vojensky pomoci, a poskytly mu cenné vojenské technologie. Letoun byl uveden do služby v roce 1971 v bitevní verzi AJ 37, v roce 1972 následovala dvoumístná cvičná varianta SK 37, v roce 1973 vzlétla průzkumná verze SF 37 a námořní hlídková SH 37, a o rok později také stíhací JA 37 s výkonnějším motorem, pokročilou elektronikou a změněnou konfigurací výzbroje.
  Sedm závěsníků pod trupem a pod křídly bitevní verze AJ 37 mohlo nést pestrou škálu protizemní, protitankové i protilodní výzbroje, balistických střel, a podvěšené 30mm kanóny. Proti vzdušným cílům mohly být zavěšeny střely AIM-4 Falcon nebo AIM-9 Sidewinder. Stíhací-záchytná varianta JA 37 uvedená do výzbroje v roce 1979 nesla především radarem naváděné střely RB 71 Skyflash schopné zasahovat nepřítele mimo vizuální kontakt, a kromě nich pak pokročilé švédské verze Sidewinderu: RB 24J. Hlavňovou výzbroj představoval podvěšený 30mm kanón Oerlikon KCA, výrazně účinnější než kanóny ADEN předchozích variant, s účinným dostřelem až 2000 m. Díky pokročilé elektronice a ve spolupráci s pozemními radary, které předávaly informace palubnímu počítači Viggenu, byly letouny jako jediné schopné zaměřit americké strategické průzkumné letouny SR-71 Blackbird.
  Letouny Viggen byly spolehlivé, snadné pro údržbu, pro níž v polních podmínkách stačilo pět odvedenců pod dohledem hlavního mechanika. Doplnění paliva a munice trvalo asi deset minut, výměna motoru čtyři hodiny.
  Top 5 tanků studené války: Abrams, Challenger, Leopard, Merkava, T-80
  Vlastnosti letounu naštěstí horký konflikt neprověřil. Od roku 1994 byly postupně ve službě nahrazovány letouny JAS 39 Gripen. Celkem bylo v letech 1967-1990 vyrobeno 329 Viggenů všech verzí. Viggeny se účastnily v 70. letech soutěže vypsané ve Spojených státech, jejíž vítěz měl nahradit dosluhující F-104 Starfighter. Vítězně z ní vyšel letoun YF-16 od firmy General Dynamics. A Spojené státy také v roce 1978, jako dodavatelé některých podstatných technologií Viggenu, zablokovaly nadějný pokus o jeho vývoz a licenční výrobu v Indii.