text: Vystoupení z církve. Proč?
  4. 2. 2014, JJ
  Dobrý den, chtěla bych se zeptat jaké mohly být důvody, aby člověk v minulém století, konkrétně po první válce, chtěl vystoupit z církve?
  Náboženství se přesunulo do sféry osobní
  své konkrétní důvody samozřejmě přesně znali konkrétní lidé. Z církevněhistorického hlediska je asi zásadní fakt, že Evropa zažila explozi násilí, které do té doby v takové míře neznala. Válčily mezi sebou i katolické státy, na frontách zemřelo tolik lidí, že byla nějakým způsobem postižena snad každá rodina. V takovéto situaci, kdy se bortí veškerý dosavadní řád, se samozřejmě otázka po Bohu nabízí. V Československu po roce 1918 byla situace specifická tím, že katolická církev představovala pro mnohé instituci spojenou se starým mocnářstvím a nový stát hodně propagoval husitské tradice apod.
  Také je nutno obecně brát v potaz, že náboženství přestávalo být - už dlouho před první světovou válkou - něčím samozřejmým a "společenským" a přesunulo se více do sféry osobní. Když to hodně zjednoduším, "museli" vlastně do církve dlouhou dobu patřit všichni. To se změnilo s nástupem osvícenství, marxismu a liberalismu v 19. století atd. Ateismus nebo minimálně nečlenství v církvi se postupně stalo společensky přijatelnou věcí.
  Jinak, na závěr bych možná dodal, že "vystoupení z církve" je trochu problematický pojem - jak asi víte, křest je nesmazatelné znamení.