text: Tělo je váš jediný a pravdivý domov | CESTY K SOBĚ - internetové vysílání
  Tohle je věta, kterou jsem asi před čtyřmi měsíci řekla jedné své klientce. Otřáslo to s ní. Ztuhla a dívala se na mě upřeně svýma unavenýma očima plnýma slz, jako by ji zasáhl blesk z čistého nebe.
  Byla před rozvodem a nesla tíhu, kterou už nemohla unést. Když se po několikáté nadechla, větu zopakovala, jako by ji potřebovala slyšet znovu. Byla překvapená a v úžasu zároveň. Najednou se v jejích očích něco změnilo.
  "Vždyť já se vůbec nemám ráda! Trápím se. Tak strašně se trápím, přitom vím, že rozhodnutí se rozvést nejde odvrátit. Není to možné, trpěla bych ještě víc a to už nechci," řekla jedním dechem.
  Možná tahle věta pomůže i vám. Věřte, že tělo je váš jediný pravdivý domov. Místo, kde vaše srdce i duše každý den uléhá. Místo, kde je jí buď dobře, anebo špatně. Jednou má svůj polštář nadýchaný jako obláček a podruhé je tvrdý jako kámen.
  Váš domov není ten, na který jste si vzali hypotéku
  Není to vesnice nebo město, ve kterém žijete. Nejsou to ani věci, kterými se obklopujete. Tohle všechno je druhořadé. Ano, budou přispívat k tomu, že budete spokojení. Je to tak v pořádku. Je dobré, když si udržíte rovnováhu mezi materiálním a duchovním světem.
  Teď ale napíšu něco, co zabolí
  Váš pravdivý domov nejsou ani lidé, kteří jsou kolem vás a které milujete. I když je milujete natolik, že vás díky nim baví žít. Ano, jsou moc a moc důležití a bez nich by život nebyl takovým, jakým je.
  Je skvělé, když v rodině fungují vztahy, protože nám dávají sílu a pocit sounáležitosti. Dávají nám pocit, že tohle je domov. Jenomže tenhle domov může zmizet. Najednou tam nejsou ti, kteří pro vás byli domovem, a navštíví vás samota. Samota, která bolí a která se může proměnit v prázdnotu. Prázdnotu, která bolí mnohem víc než samota.
  My lidé jsme nemocní právě kvůli duševní bolesti, kterou máme
  Mnohdy je paradoxně spojena se vztahy s nejbližšími, s těmi, které milujeme. Bolest je ostrá jako dýka.
  Každý potřebuje někoho milovat, aby pocítil naplnění a vnitřní štěstí. Jenomže ho nikdy nepocítíme, dokud ho nenajdeme sami vůči sobě. Dokud neucítíte dostatečné naplnění hluboko uvnitř sebe, nikdy nepůjde dost lásky ven, protože nebude dost lásky uvnitř.
  Pokud dáváte lásku druhým a na sebe zapomínáte, vždycky budete pociťovat bolest a jistý nedostatek
  Budete mít pocit, že vás druzí mají málo rádi. I kdyby vedle vás druhý stál a lil do "vaší nádoby" hory lásky, vy ji neucítíte. Dost dobře nepoznáte, kdo vás má ze srdce rád. Pro vlastní bolest to přehlédnete a věřte, že i přehlížíte. Chodíte po tomhle světě se šátkem na očích a slepota, kterou jste zasaženi, vám bere to, co druhý dává.
  Pokud chcete žít hezčí život, musíte začít uvnitř sebe
  Poznávat, co po vás vaše tělo i duše chce, a nedávat mu, co odmítá. Přestat odpírat sami sobě, co vám tak hrozně chybí, a přestat si dávat to, co vám přebývá. Čeho máte plné zuby. Může to být cokoli od malých věcí po ty velké. Začíná to ve vztazích, kdy se pro klid doma začnete chovat úplně jinak, než je vaše přirozenost. V zaměstnání se smíříte s tím, že nadřízený nevidí vaše schopnosti, a tak už se nebudete snažit něco zlepšit, ale zůstanete u rutinní práce.
  Tělo vám vnitřní nesoulad a odpor ukáže prostřednictvím migrén, depresí, špatných nálad, vyčerpání i těžkých onemocnění. To všechno jsou pro vás červená světla na semaforu a vy je přesto přehlížíte. A to jen proto, že nemáte dostatečně velkou lásku sami k sobě.
  My lidé chceme být spokojení a chceme být šťastní a kdo ne, lže si do vlastní kapsy. Každý má totiž výsostné právo žít tak, jak by si ve skrytu duše přál.
  Začněte žít hezčí život hned, jde to
  Abychom nezůstali jen u čtení, abyste začali žít hezčí život hned teď, musíte se rozhodnout, že to pro sebe uděláte… se zastavíte a podíváte se, kam směřujete. A jestli je to směr, kterým opravdu chcete jít. Zastavíte se, protože když kolem sebe teď máte zmatek a stres, v běhu si vytváříte zase jen další zmatek a stres.
  Podíváte se hluboko do svého srdce, abyste zahlédli, po čem opravdu toužíte
  Vydáte se na cestu do svého nitra, na cestu k té nejkrásnější bytosti, kterou jste vy sami. Přestanete se přehlížet. Zjistíte, kam chcete směřovat, a pěkně krok po kroku si začnete dávkovat všechno, co do budoucna na své cestě využijete.