text: Recept pro rozvoj. Odpolitizování obstarávaní, strategií a konceptů | Biztweet
  http://biztweet.eu/images/clanky/ffca24a33de9177761578b9fd5cc41e5.jpg
  Recept pro rozvoj. Odpolitizování obstarávaní, strategií a konceptů
  Přípravě městských strategií a konceptů rozvoje brání politizování, nepřipravenost a obstarávání na nejnižší ceny. Veřejný sektor musí narovnat také vztah k podnikatelskému prostředí.
  U jakýchkoliv projektů rozvoje je důležité hledisko jejich dlouhodobosti a udržitelnosti. Aktéři projektů z prostředí malých a středních podniků bohužel někdy poukazují na to, že města a obce nevědí s uvědoměním si významu této charakteristiky pracovat.
  Koncepty rozvoje stejně jakož i jednotlivé projekty narážejí při schvalování a samotné realizaci na vlivy momentálního politického rozložení sil v městských a obecních zastupitelstvech.
  Při schvalování konceptů, přidělování financí, převodech pozemků či otevírání městských systémů vstupem externích aktérů projektů inteligentních měst, jsou snahy o realizaci konceptů rozvoje podle zkušeností soukromých subjektů projekty často zmařeny z politických příčin.
  Zastupitelé politické příslušnosti k jedné straně nechtějí podporovat projekty zastupitelů konkurenční politické strany. Stává se bohužel i to, že se koncepty rozvoje rozběhnou nadějně, realizace probíhá dobře, ale po výměně vedení města, či obce nová politická reprezentace zastaví, nebo posune již rozpracované koncepty předešlé politické reprezentace.
  Škodlivé pochopení projektů inteligentních měst jako nástroje volebního programu a nesmyslné politické souboje na poli dlouhodobých a společensky významných projektů pro zlepšení života v městském prostředí vedou ke zbytečným finančním ztrátám městských a obecních rozpočtů, zmaření kvalitních inovací, stagnaci či zhoršení života v regionu, nevyužití příležitostí pro rozvoj regionů a nakonec i k poškození sektoru malých a středních podniků, které se rozhodly do konceptu rozvoje vstoupit.
  Při rozhodování o rozvojovém konceptu je nutné uvědomovat si dlouhodobost projektů připravených v rámci něj. Výsledky realizací výrazně přesahují volební období jednotlivých politických vedení měst a obcí, a proto by vytváření konceptů mělo podléhat vysoké míře politické shody napříč všemi zastupitelskými stranami.
  Vyjasnění otázky vlastníci
  České malé a střední podniky vnímají jako překážku realizace jejich projektů v rámci konceptů Smart Cities také nízkou ochotu municipalit vnímat spolupráce jako partnerské. Města a obce, které hledají soukromé předkladatele projektů inteligentních měst, hledí na podnikatele pouze jako na dodavatele. Vnímají je jako cizí prvek, dodavatele, ne partnera. Zaměřují se také na iracionální rozdělení vlastnictví výsledků realizací projektů Smart Cities.
  Výsledný produkt či službu někdy nechtějí vlastnit, obávají se totiž nákladů, které by s nimi v budoucnu mohly mít. Zároveň však nejsou ochotni vytvořit podmínky, které by dávaly prostor pro dlouhodobě smysluplnou spolupráci s dodavatelem v podobě pronájmu či provozu řešení.
  Opačný případ - kdy chtějí vlastnit řešení v nepřiměřeně velkém rozsahu - je také velmi častý. Municipality podle zkušeností malých a středních podniků chtějí vlastnit celé řešení vytvořené v rámci rozvoje, i když to vyžaduje ohrožení komerčních projektů dodavatele, nebo když bylo řešení vytvořeno hlavně díky nákladům soukromého dodavatele.
  Komerční řešení odmítají municipality finančně pokrýt. Výsledné produkty a služby vytvořené z peněz soukromníka však chtějí následně vlastnit. I když jde o řešení, které "si na sebe umí vydělat", často nevedou k amortizaci nákladů investice do jejich vývoje.
  Data v českých městech. Jak je využít pro rozvoj zdravého podnikání?
  Hra švýcarských euroskeptiků. Jak na pat v jednáních doplácí Unie?
  Vlastnictví realizací municipalitami dává v některých případech smysl - zejména pokud je pro dané řešení nezbytná zpráva ze strany města a obce. V jiných případech však je nutné respektovat relevantnost nároku. Malý a střední podnik nesmí předat know how, vynaložené náklady a odpracované hodiny do rukou města či obce, jen proto, že část takto vyvinutého řešení bude používat i produkt či služba v rámci konceptu rozvoje.
  Municipality by měly dbát na hledání podmínek pro smysluplné dlouhodobé pronájmy a provozní spolupráce v rámci realizací projektů inteligentních měst. Pokud chtějí výsledné realizace vlastnit, měly by se více angažovat ve financování vývoje daných řešení od počátku jejich vývoje.
  V každém případě však musí být otázky vlastnictví realizací vyjasněny už v konceptu rozvoje a při konkrétních případech by se měl nárok na vlastnictví posuzovat podle jasně daných pravidel.
  Města a obce mají možnost při vytváření projektů jakož i hledání zdrojů spolupracovat s k tomu určenými odborníky na úrovni Evropské unie. Komplexní poradenství, které partnery převádí od stanovení vizí až po samotné psaní žádostí o finanční krytí projektů nabízejí například iniciativa Jaspers - podporuje přípravu projektů v oblastech, které využívají fondy EU, nebo platforma fi-kompas - slouží poradenským službám zaměřeným na finanční nástroje v rámci evropských strukturálních a investičních fondů.
  Dalším problémem, který někdy MSP znemožňuje naplňovat své inovační ambice v regionu, kde působí, bývá i nízká ambicióznost až pasivita daných měst a obcí.
  Jde hlavně o města a obce, kde nemají zkušenosti s konceptem inteligentních měst, či prací s aktéry ze soukromého či vědeckého a třetí sektorového prostředí v rámci projektů financovaných evropskými zdroji pro rozvoj inovací. Dané samosprávy neznají možnosti, které by jim projekty Smart Cities přinesly, neznají dostupnost zdrojů, nebo se obávají, že by jejich management nezvládali.
  Pasivita často spočívá v nezkušenosti s prací s evropskými fondy, zda stigmatizaci rozšířených předsudků o byrokratické náročnosti jejich správy.
  Pro lepší a rychlejší rozvoj projektů je nezbytné, aby města a obce, které chtějí využít příležitosti nabízející nejen finanční a inovační benefity Evropskou unií podporovaného konceptu pracovali na vlastních koncepcích.
  Praktické poznatky ze zahraničí potvrzují, že naplňování cílů rozvoje a kvalitu jejich naplnění pozitivně ovlivňuje samostatná koncepce města, či obce. Pokud jsou inteligentní města zapojovány pouze jako princip do dalších strategií a projektů města či obce, dochází ke zlepšování, ale ne tak výraznému a systematickému jako když existuje koncepce, odpovědní pracovníci, či odbor úřadů veřejné správy, který dostane rozvoj na starost.
  Bez koncepce často vázne komunikace a dochází k prodlevám jednotlivých kroků tvorby projektů. Při její absenci se také obtížněji shání financování projektů, nebo patřičný dohled na jejich realizaci. Stává se i to, že se sice nekoncepčně připravují projekty rozvoje, avšak neřeší prioritní problémy daného městského regionu.
  Bez pověřených pracovníků a odborných týmů zase chybí pocit zodpovědnosti, či snaha dosahovat a monitorovat měřitelné efekty projektů. Aktéři z podnikatelského prostředí, či třetího sektoru tak nemají partnera, se kterým dokáží smysluplně a konstruktivně komunikovat.
  V rámci konceptů na úrovni měst a obcí je nutné jasně definovat mechanismus komunikace s dalšími aktéry projektů i mechanismus komunikace s odpovědnými úřady na úrovni státu. Pro akceleraci rozvoje je také nezbytné sladit lokální koncepce s těmi státními a respektovat stav lokálního podnikatelského prostředí.
  Sledování MEAT kritérií ve veřejných zakázkách
  Podobně jako v mnoha jiných oblastech spolupráce veřejného sektoru se soukromým sektorem hraje vztah definován ve veřejných zakázkách významnou roli i v projektech inteligentních měst.
  Koncepty rozvoje jako prostor pro rozvoj lokálního malého a středního podnikání s apelem na inovace nesmí přebírat slabé stránky veřejných zakázek jak jej známe u mandátních veřejných nákupů. Apel na cenovou výhodnost, či kritéria, v nichž přirozeně vynikají velcí dodavatelé často nepřímo buduje bariéry pro vstup sektoru MSP do projektů rozvoje.
  V nákupech v rámci projektů Smart Cities by měly zadavatelé dbát na zakázky na základě MEAT kritérií. Jde o kritéria, která pozitivně ovlivňují inovační potenciál a přidanou hodnotu pořizovaných produktů či služeb.
  U zakázek v rámci projektů rozvoje by neměly hrát roli jen náklady, ale i kvalitativní ukazatele - udržitelnost, přístup zadavatele k budoucímu využívání předmětu zakázky, přidaná hodnota, vyšší společenská hodnota či multiplikační efekty vyvolané zakázkou.
  V rámci projektů rozvoje jsou významné takzvané pod-kritéria, tedy ty, které mají vliv na vyšší společenský přínos. Váhy rozhodování o nabídkách mají být upravené podle potřeb rozvoje a v komunikaci se všemi dostupnými aktéry a odborníky na potřeby daného městského regionu, ale i samotných aktérů. Zadavatel musí myslet na komplexní dopady a dlouhodobé vize projektu. Uchazeči se následně musí snažit splnit náročně stanovené pod kritéria.
  Pro přístup malých a středních podniků do projektů rozvoje je vhodné i častější využívání takzvané Rámcové dohody ve veřejných zakázkách. Rámcové dohody umožňují flexibilnější vztahy veřejných a soukromých subjektů. Z hlediska veřejného zadavatele je možné obměňovat podmínky dohody podle aktuální situace. Z hlediska soukromého partnera je zas usnadněna možnost jednat o proveditelnosti dlouhodobých konceptů a vyjadřovat potřeby, které se někdy mění v čase.
  Z hlediska MSP jde také o vhodný nástroj jak vytvářet početnější skupiny malých inovátorů, kteří tak v rámci pozice aktéra konceptu rozvoje mají v komplexní strategii výraznější hlas.