text: Víkendový mediální monitor z arabského světa ze zpravodajských zdrojů Britských listů
  Zpravodajství syrských médií o víkendu mimo obvyklá témata (prohlášení profesních sdružení odsuzujících válku, menší protestní akce různých zájmových či odborářských skupin po celé zemi) dominují především zprávy o tom, že Británie vyvrátila možnost toho, že by se Írán a Sýrie mohly stát dalšími cíli amerického tažení v regionu. Média uvádějí vyjádření britského ministra zahraničí o tom, že by byl krajně znepokojen, pokud by USA takové úmysly skutečně měly. "Je to ale nepravda a my bychom se podobné akce nikdy nezúčastnili..."
  V Egyptě sílí volání po sjednocující strategii arabského světa. Demonstrace v Káhiře začínají vyvolávat pohyby na vnitropolitické scéně.
  Sýrie o víkendu - britské "uklidnění"
  Podle agentury AP Straw rovněž zdůraznil, že situace v Íránu a Sýrii se zásadně liší od poměrů v Iráku. Straw nicméně naléhal na to, aby Sýrie žádným způsobem nevyjadřovala podporu vojákům, bránícím Saddámův režim: "Je důležité, aby Sýrie zajistila, že její území není zneužíváno pro dopravu vojenského vybavení irácké vládě. Já věřím, že se nic takového neděje..."
  Britské "uklidnění" na adresu amerických výhrůžek, vyřčených D. Rumsfeldem minulý týden, je po loňské prosincové návštěvě B. Asada v Londýně potvrzením toho, že vztahy Británie (nyní už celé EU) se Sýrií jsou kvalitativně zcela odlišné od vztahů USA se Sýrií. Je to výsledkem dlouhodobé snahy prezidenta Asada o změnu mezinárodního image země, jakoži jeho vazbám na Británii s ohledem na jeho vysokoškolská studia a pobyt v Londýně, ale i jeho korektních (ač občas přirozeně provázených rozdílnými názory na některé pohledy) vztahů s premiérem T. Blairem.
  Válečné zpravodajství se mimo tradičního obsáhlého výčtu civilních obětí a zničených civilních objektů dotýká rozbombardování syrského obchodního centra v Bagdádu.
  Nedělní média - demonstrace a zločinné praktiky okupačních jednotek
  Syrské státní deníky v neděli na první straně přinášejí palcový titulek o "Porážce nepřátelských jednotek a znovudobytí letiště Iráčany". Jinak se válečné zpravodajství tradičně věnuje "zločinným praktikám okupačních jednotek", utrpení civilistů a zásahům civilních objektů. Anglicky psaný deník Syria Times obviňuje USA, že při bojích v Bagdádu chce použít "izraelské taktiky", což je pouze důkazem propojení Izraele s válkou v Iráku.
  Prezident Asad telefonicky hovořil s prezidentem Chiracem, aby s ním konzultoval současný stav situace. Asad se nadále snaží upevňovat vztahy s Francií a osobně s J. Chiracem, neboť jde momentálně o jeho klíčového spojence. Média při této příležitosti neopomínají zdůraznit Chiracův trvající odpor proti válce.
  Zaminir Šará telefonicky konzultoval situaci v regionu a její předpokládaný vývoj s předsedou LAS A. Músou.
  Demonstrace mládežníků podpora principiálnímu stanovisku
  Zahraniční zpravodajství je tradičně věnováno téměř výhradně výčtu protiválečných demonstrací ve světě a přehledu protiválečných postojů zahraničních politiků. Značná pozornost je věnována podpoře "syrskému principiálnímu stanovisku" ze strany některých arabských politiků.
  Média informují o množství protiválečných demonstrací, které se v sobotu odpoledne odehrály po celé zemi - demonstrace Syrského svazu žen v Hamá, pochod "mládežníků strany Baas" v Lattakii a Dará. Protestní pochod syrské mládeže prošel v neděli odpoledne též centrem Damašku. Šlo o menší, přísně organizovanou akci, přičemž hojně zastoupené bezpečnostní složky demonstranty vůbec nevpustily do horní části hlavní třídy, v níž sídlí velvyslanectví USA. K žádným konfliktům během demonstrací nedošlo.
  "Zcela bezpečný" Damašek
  Zpravodajství syrských médií se v pondělí 7. dubna soustřeďuje především na útok na ruskou diplomatickou kolonu, která se stahovala z Bagdádu do Damašku. Média při této příležitosti neopomínají zdůraznit, že se diplomaté stahovali právě do Damašku, který je nejen pro diplomaty, ale i pro cizince i nadále zcela bezpečný. Lze předpokládat, že syrská vláda prokáže maximální vstřícnost při pomoci s dopravou zmíněných ruských diplomatů do Moskvy.
  Média informují i o smrti amerického televizního reportéra D. Blooma a o případu, kdy americký letoun zaútočil na kolonu kurdských bojovníků a televizních reportérů. Z článků je patrné, že stejně jako se Sýrie zastává iráckého lidu a nikoliv S. Husajna (ačkoliv některá západní média podávají pozici Sýrie velmi povrchně právě takto), nesčetné mediální protiamerické útoky jsou zaměřeny výhradně proti Bushově administrativě a "sionistické lobby" v USA, přičemžje naopak vyzdvihováno protiválečné hnutí v USA, či vystoupení známých amerických osobností proti válce.
  Po cca dvou týdnech se na první stránky hlavních deníků opět vrací rozsáhlejší zpravodajství o stavu izraelsko-palestinského konfliktu. Je ale patrné, že navzdory vší snaze syrské propagandy, která se snažila, aby válka nezatlačila izralesko-palestinský konflikt do pozadí pozornosti čtenářů, se nepodařilo zamezit tomu, že ani v Sýrii situaci v Izraeli dnes veřejnost příliš nesleduje.
  Egypt: Válka v Iráku má vliv na pohyb na vnitropolitické scéně
  V souvislosti s organizováním demonstrací na podporu Iráku, proti válce v Iráku a proti USA a Británii se objevily informace svědčící o tom, že na organizování protestů se ve vzájemné spolupráci podílely vládnoucí NDP a hnutí Muslimští bratři. Tato informace je zajímavá zejména tím, že právě vládnoucí NDP považuje Muslimské bratry za nelegální skupinu a její sympatizanty při jakékoliv příležitosti zavírá do vězení.
  Levicová odvaha
  Vláda čelí kritice (pro svůj údajně příliš shovívavý postoj k irácké válce) z mnoha dalších míst, jako je např. opoziční strana al-Wafd (Strana práce) či nově iniciativa levicových intelektuálů sdružených kolem Egyptského sociálnědemokratického centra, které je považováno za zárodek pro vytvoření levicové strany. V tisku se dále objevují i iniciativy jedinců, kteří na poměry až nezvykle otevřeně kritizují jednak ministerstvo vnitra a jeho tvrdý postup vůči "nezákonným" demonstracím a dále i prezidenta, který byl v jednom takovém článku označen za diktátora, který nedrží své sliby a řídí zemi jen ve svůj prospěch.
  Egypt se snaží o vyvážené stanovisko k irácké válce
  President Husní Mubarak dostal děkovný dopis od arabské organizace pro svobodu tisku (APFW- Arab Press Freedom Watch) za vyváženou politiku Egypta vůči irácké krizi.
  Egyptský ministr zahraničí Ahmad Máhir vedl 30. 3. telefonické konzultace se svými partnery v Jordánsku, Británii a Kanadě - Marwánem Ma'šarem, Jackem Strawem a J. Chretiénem, o posledním vývoji na Blízkém východě. Podrobnosti rozhovorů nebyly sděleny. Máhir se rovněž v Káhiře setkal s poslancem francouzského Národního shromáždění Xavierem de Vellepinem, se kterým jednal o irácké otázce. Francouzský poslanec po jednání uvedl, že Máhir "projevil velký zájem o evropské reakce na iráckou krizi" a že obě země "sdílí stejný názor na tuto otázku". Také britský poslanec Ken Purchase ocenil pro MENA (Middle East News Agency) egyptský vyvážený postoj k blízkovýchodním problémům, zejména k palestinské otázce. Podle něj jsou britsko-egyptské vztahy velmi pevné. Ahmad Máhir 30. března v telefonickém rozhovoru se svým kuvajtským protějškem odsoudil útok iráckou raketou proti Kuvajtu a ujistil ho o platnosti egyptského stanoviska, že musí být zachována bezpečnost a stabilita Kuvajtu. Tentýž den ministr Máhir zopakoval egyptské stanovisko k válce v Iráku v rozhovoru pro televizní stanici BBC. V pečlivě vážených odpovědích vyjádřil egyptský nesouhlas s válkou v Iráku, kterou označil jako tragický krok s možnými vážnými důsledky pro celý region, zároveň však ujistil, že egyptsko-americké vztahy jsou natolik "silné", že si mohou dovolit i rozdílné názory, a že nevěří v možnost jejich poškození v důsledku iráckého konfliktu. V souvislosti s iráckou krizí vyzval ministr Máhir k návratu zbrojních inspektorů OSN do Iráku. V telefonickém jednání diskutoval 1. dubna současnou situaci v Iráku se súdánským a marockým ministrem zahraničí.
  Egyptský postoj nelze zaměňovat s dolarovou diplomacií
  Ministr informací aš-Šaríf obhajoval postoj prezidenta Mubaraka a pozici Egypta vůči konfliktu v Iráku
  Ministr aš-Šaríf řekl, že Mubarak jednoznačně odsoudil válku v Iráku před jejím vypuknutím, jakož i v době války. Prezident Mubarak představuje nejvyváženější postoj k iráckému problému. Egypt má podle ministra zájem na udržení mezinárodního míru a bezpečnosti na světě, jakož i zachování bezpečnosti v Egyptě. Aš-Šaríf dodal, že egyptský postoj je pevný a nelze jej změnit "dolarovou diplomacií". Podle ministra není správné, když některá média podceňují roli arabských států. Ministr řekl, že LAS je velkou nadějí pro Araby a je třeba jí chránit. "Arabská solidarita může pomoci překonat současnou krizi."
  Arabský svět potřebuje novou strategii
  Aš-Šaríf prohlásil, že arabský svět potřebuje novou, lépe vyváženou, strategii. K válce v Iráku ministr řekl, že jediný ověřitelný fakt je, že Bagdád nepadl ani po 16 dnech války. Ocenil práci egyptských médií, která poskytují zřetelný a jasný pohled na události v Iráku. Podle ministra je takovýto postoj k současným událostem v Iráku založen na faktech a přispívá k posilování věrohodnosti egyptských sdělovacích prostředků.
  Egypt dementoval vypovězení iráckého diplomata
  Egyptská oficiální místa, jakož i irácký velvyslanec v Káhiře, popřela, že by první tajemník irácké ambasády měl opustit zemi v průběhu sedmi dnů. Tyto informace velvyslanec označil za americkou a britskou propagandu, která má odvrátit pozornost od hlavního problému - americké agrese proti Iráku - a narušit vztahy mezi arabskými zeměmi. Na tiskové konferenci irácký velvyslanec pochválil arabské země za jejich postoj vůči válce. Zvláště pak vyzdvihl Egypt, který neúnavně volá po zastavení války a mírovém řešení krize.
  Demonstrace v Káhiře vinou provokace
  Podle informací z tisku a z diplomatické komunity násilné demonstrace 20., 21. a 22. března byly vyprovokovány nešetrným aktem policejního nákladního automobilu, který se měl během modlitby prodírat mezi věřícími, kteří se modlili na silnici u mešity. Po tomto incidentu vzplanuly vášně a demonstrace se daly do pohybu. Aktivní účastníci demonstrací byli především studenti káhirských universit (zejména Americké university) a dále příslušníci Muslimských bratrů, Syndikátu právníků a příležitosti se chopily i malé politické strany, jako Násiristé. Policie několikrát použila obušky, vodní děla a policejní psy, a to během všech zmíněných dnů. Největší shromáždění se odehrávala na náměstí Tahrír (náměstí Svobody) a také před mešitou al-Azhar. Demonstranti žádali uzavření americké a izraelské ambasády, ozbrojenou pomoc Palestincům, skandovali protiválečná i protivládní hesla. Policie podle odhadů zadržela na 800 osob, mezi nimi i právníky, poslance, studenty a další. Všichni si stěžují na bití a hrubé zacházení ze strany policie, která podle zpráv mimo jiné krvavě ztloukla zbylé demonstranty o páteční půlnoci, již mimo televizní kamery. Zadržení jsou obviněni z ničení veřejného majetku (hořící hasičské automobily), blokování veřejné dopravy a nedovoleného shlukování (shlukování více než 5 osob je podle současného právního řádu trestné). Přičemž jak prezident Mubarak, tak ministr zahraničí Máhir opakovaně tvrdili, že Egypťané mají právo na vyjádření svých pocitů s válkou, avšak oba zdůraznili, že se tak musí dít pouze na poklidných manifestacích.
  V universitních městech další demonstrace, ale menšího rozsahu než na začátku války
  V universitních městech se opět demonstrovalo proti válce v Iráku, ale účast na demonstracích byla relativně malá a průběh byl klidný. Po pátečních (4. 4. 2003) modlitbách na al-Azharu se v centru Káhiry opět uskutečnila demonstrace, jíž se zřejmě zúčastnil podstatně menší počet osob, nežtomu bylo v předešlých případech: oficiální tisk uvádí tisícovku demonstrantů. Demonstranti provolávali protiamerická hesla a vyzývali k vedení džihádu (svaté války) proti USA. Demonstrace se obešla bez násilí a nenarušila podstatněji veřejný pořádek.
  Šajch al-Azharu Tantáwí ocenil odpor iráckého lidu
  Velký šajch al-Azharu Muhammad Sajjid at-Tántáwí ve svém kázání ocenil odpor iráckého lidu tváří v tvář agresi a prohlásil, že agrese USA a Británii proti Iráku je "hříšná". Tantáwí řekl, že čelit této agresi je možné pouze solidaritou mezi Araby. Tantáwí rovněž připustil, že sebevražedné útoky proti invazním silám jsou v souladu s islámským právem. Ve shodě s egyptským oficiálním stanoviskem Tantáwí zároveň kritizoval iráckého vůdce, že nevyslyšel výzvu SAE, dobrovolně neodstoupil a nezabránil tak ozbrojenému konfliktu. Šejk odsoudil OSN za nečinnost a dodal, že by, vzhledem k její neschopnosti prosadit mezinárodní rezoluce, měla být uzavřena. Tantáwí vysvětlil, že nazývat současnou válku v Iráku jako "křižáckou" považuje za "pomatení", neboť tato válka není vedena z náboženských pohnutek, ale kvůli kontrole nad strategickým územím a nerostným bohatstvím Iráku. Také egyptský muftí Ahmed al Tájib řekl v rozhovoru pro kuvajtský deník al Kábas, že "odpor vůči agresi je svaté právo obsažené v každém náboženství".