text: Šéfredaktorem Fontanky je Alexander Lvovič Gorškov a server má sídlo v Petrohradu, podle ruské Wikipedie [3] je denní návštěvnost okolo 350 000 lidí, z převážné části jde o obchodníky, lidi ze střední třídy, studenty, mládež a lidi s vysokoškolským vzděláním. Server byl založen v roce 1999 společností Ajur-Media JSC, později majoritu v deníku získala švédská firma Bonnier Business Press. Jenže 22. prosince 2014 poté, co Rusko přijalo přísné zákony ohledně vlastnictví ruského tisku, byla švédská firma nucena firmu a majoritní podíl odprodat do soukromých rukou minoritních ruských akcionářů [4]. V současné chvíli vlastní Fontanku čtveřice soukromých osob napojených na servery spbvoditel.ru doctorpiter.ru na ruském internetu. První web už dnes odkazuje pouze na Fontanku, druhý vychází ve vlastním webovém outletu.
  Informace o ruských agentech GRU nevypouští Britové, ale ruské webové portály pod kontrolou Roskomnadzoru, armády a neprůhledné spleti drobných soukromých vlastníků
  Proč zde uvádím tyto údaje, to je kvůli tomu, abyste viděli a pochopili souvislosti. Největší petrohradský server s federální licencí uveřejní informace o třetím ruském agentovi GRU, o jeho cestovním pasu, o jeho cestě do Londýna, ale současně i do Prahy. Tyto informace v Rusku podléhají přísnému utajení a žádný ruský server, který má licenci Roskomnadzoru, by toto nikdy nepublikoval, kdyby neměl jistotu a záruku, že nikdo kvůli tomu nepřivede server k zániku, resp. že to nepřinese problémy s ruskou FSB nebo GRU soukromým ruským majitelům tohoto serveru.
  Soukromé vlastnictví serveru činí paradoxně Fontanku.ru majetkově neprůhlednou, protože soukromých akcionářů v Rusku, kteří nedisponují majoritou v akciové nebo obchodní společnosti, se netýkají povinnosti zveřejňování majetkových struktur, tyto informace musí hlásit pouze úřadům, ale veřejně dostupné informace nejsou. Přesun podílů ze švédské majoritní firmy v roce 2014 do rukou drobných ruských majitelů de facto učinil Fontanku majetkově zcela anonymní. Minoritní akcionáři nemusí prokazovat původ majetku a peněz, které vkládají do firmy, ani nemusí deklarovat, jestli vystupují za sebe, anebo jako prostředníci pro někoho.
  Abych to shrnul, pokud britský Bellingcat v Londýně vyprodukuje články, které útočí na Rusko a na Kreml, tak to můžeme pochopit. Bellingcat pracuje pouze s otevřenými údaji, to znamená, že publikuje jen to, co je veřejně a volně dostupné. Bez informací od ruského serveru The Insider by Bellingcat neměl žádnou kauzu a neměl by co odhalovat. Toto si konečně musí všichni uvědomit, že současná nová epizoda Skripal má svůj původ v Rusku, ne v Londýně.
  Všechno, co dosud během posledních dvou týdnů bylo zveřejněno, pochází od ruského The Insider a Fontanka.ru, která má dokonce federální tiskovou licenci, kterou nemá ani The Insider. Když se podíváme na neprůhlednou strukturu soukromých drobných vlastníků Fontanky, musí nám dojít, že publikování informací o třetím agentovi GRU na ruském serveru s federální licencí není žádná vzpoura redaktorů z Petrohradu, kteří hurá pustili pravdu do světa, ale jedná se o součást mamutí zpravodajské hry postupného dávkování informací, které povedou k usvědčení Kremlu z válečného aktu na území NATO a někdo těmto ruským serverům kryje záda, že nikdo na ně nemůže. To doslova bije do očí.
  Český rozhlas vypustil bombu, Sergej Skripal přiletěl v roce 2014 do Prahy, aby BIS napráskal ruské špiony v ČR. Čepiga a Miškin přiletěli s ním a sledovali ho!
  Přesně ve stejný den, kdy Fontanka.ru přinesla informaci o Fedotovovi, tak i Český rozhlas vypustil naprostou šokující bombu, která pochází ze zdroje české BIS. Ten uvedl [5] pod zárukou utajení, že Sergej Skripal přijel na počátku roku 2014 do Prahy, aby se tam setkal s důstojníky BIS a rozkryl jim operativní zázemí ruských tajných služeb v ČR a jednotlivé špiony. Anatolij Čepiga a Alexander Miškin přijeli do Prahy spolu s ním a sledovali prý jeho stopy a kroky, a to všechno už v roce 2014. BIS odmítla informaci komentovat, protože k tajným informacím se BIS nikdy nevyjadřuje.
  Nicméně tato uniklá zpráva má jeden podtext, a tím je načasování. BIS přece musela vědět už v únoru, když došlo k údajnému chemickému útoku na Sergeje Skripala, že stopa může vést do Prahy. A ukazuje se, že když v únoru Theresa May divoce a ostře vystoupila v britském parlamentu, že Londýn má zpravodajské důkazy, že na Skripala útočili Rusové, tak to mohla být právě česká BIS, která Londýn informovala o návštěvě Skripala v Praze v roce 2014 a tím pádem Rusové měli motiv Skripala zabít. Celé to náhle do sebe zapadá jako puzzle.
  Pokud Sergej Skripal i po svém propuštění z ruského vězení nadále pracoval v Británii proti Rusku a dokonce rozkrýval operační síť ruské rozvědky v Evropě, tak je potom naprosto logické, že ho Rusové budou chtít odstranit. Tomuto motivu totiž veřejnost uvěří, to je pádný a zásadní motiv. Problém je v tom, že tato konstrukce není pravdivá, je celá vylhaná, protože jde o zpravodajskou hru několika tajných služeb proti Kremlu. Pojďme si to rozebrat. Z ruských archivů FSB a GRU, neznámo kým, jsou poskytnuty tajné informace o dvojici údajných ruských agentů GRU. Informace se nejprve dostanou do rukou ruského serveru The Insider, který je postupně předá britské organizaci Bellingcat v Londýně, která je napojena finančně na struktury NATO, šéfredaktor Bellingcatu dokonce v minulosti pracoval jako prodavač dámského spodního prádla, více v článku zde.
  Ruské orgány nijak nezasahují, informace unikají z ruských zdrojů a ruské servery je publikují a postupují dále na západ. Petrohradská Fontanka.ru přinese informace o třetím agentovi, to jsou údaje, které zjevně ani nemají média ve Velké Británii, informace je publikována přesto, že Fontanka je pod online dohledem ruského federálního ministerstva pro komunikace Roskomnadzorem. A současně s tím česká BIS nechává do Českého rozhlasu jako uniknout informaci o tom, že Sergej Skripal na přelomu ledna a února 2014 přiletěl do Prahy, aby české BIS napráskal ruské agenty. Celé to časově zapadá do mohutné informační záplavy a kanonády. Proč ale to najednou přichází až teď před koncem roku? Proč ruské zdroje posunují na západ informace, které jako usvědčují Rusko z válečného aktu chemického útoku na půdě členské země NATO a proč ruská média s licencí Roskomnadzoru toto pouští ven, a proč v Rusku nikdo proti tomu nezasáhne?
  Kontrolní mechanismy v Rusku totiž mají zájem na tom, aby tyto informace unikly. Někdo v Rusku má zájem na tom, aby Velká Británie měla a dostala důkazy a materiály, které vykreslí Rusko jako jednoznačného viníka chemického útoku v Salisbury. Načasování je synchronizováno k jedinému cíli, počátku listopadu. Právě v listopadu začne totiž platit na Rusko druhé kolo amerických sankcí [6], které oznámil Donald Trump na počátku léta a Kongres už plánuje na listopad druhé kolo.
  Stejně tak se od listopadu chystají nové americké sankce na Írán, od kterého ale Evropa chce mermomocí kupovat ropu a plyn (v neposlední řadě skrze potrubí přes Rusko). Chystá se přerušení letecké dopravy s Ruskem, odříznutí ruských bank od zúčtovacího systému SWIFT, zablokování ruských plynovodů před zimou do Evropy, což povede k tomu, že evropské země budou zoufale volat o pomoc do USA, budou prosit o americký plyn. Rusko ví, co ho čeká a snaží se reagovat.
  Kauza Skripal od února skoro utichala, ale koncem léta ji někdo znovu oživil. Zrovna ve chvíli, kdy Rusko začalo s Bruselem dojednávat EuroSWIFT na obejití amerických sankcí od listopadu
  Moskva začala s Bruselem dojednávat způsob platby za ruský plyn jinak, než je americký dolar, aby Moskva i Evropa společně (proti USA) mohly obejít systém SWIFT pro zúčtování mezinárodních plateb [7]. Pracovně se to má jmenovat EuroSWIFT a dohoda se zdá blízko. Systém by měl být spuštěn ve chvíli, kdy Američané zablokují Rusku přístup ke SWIFTu. Američané chápou a vidí, že Brusel se chce s Moskvou dohodnout na dohodě o platbách v eurech mimo klasický SWIFT.
  Takže jakým způsobem tomu zabránit? Jak Washington donutí před nadcházející zimou své evropské partnery, aby s Ruskem neobchodovaly a EuroSWIFT neposvětily? No přece tak, že to v očích evropské veřejnosti nebude možné, protože ve chvíli, kdy nastanou sankce na Rusko v listopadu, tak už bude Moskva usvědčena (ne u soudu, ale v očích veřejnosti v Evropě), že Kreml a Vladimir Putin nařídil chemický útok na Sergeje Skripal v členské zemi NATO, protože Skripal jezdil po Evropě a udával domácím kontrarozvědkám informace o ruských špionech. Rusko to nemohlo dál tolerovat a Putin nechal Skripala oddělat, ale nepovedlo se to, díky famózním britským lékařům. Bla, bla, bla.
  Američtí partneři potom přijedou do Evropy a řeknou, jak můžete obchodovat s Ruskem, když vám Putin na území členského státu NATO rozpoutal chemickou válku? Velká Británie z EU odchází, ale kdo rozhodně z EU nedochází, to je NATO a britská armáda, která je součástí NATO. To je takový malý detail, který uniká mnoha politikům v Bruselu, a nejen tam. Dokud bude NATO kontrolovat EU, budou evropské země skákat podle not Washingtonu. Zpravodajská hra spočívá v tom, že právě teď mají nepřátelé Vladimira Putina nejlepší příležitost se ho zbavit a odstranit ho.
  Důchodová reforma srazila důvěru Rusů v Putina na nejnižší úroveň za 18 let, na pouhých 48% podle posledních průzkumů z druhé poloviny září [8] a pokud důkazy v kauze Skripal budou masivní, Brusel bude muset kopírovat americké sankce proti Rusku i po listopadu, i když Brusel a Berlín budou skřípat zuby. Pokud by Moskva selhala a Brusel by na nátlak Američanů nezprovoznil EuroSWIFT pro ruské banky, potkala by Rusko platební neschopnost realizovat platby v dolarech, např. úhrady ruského státního dluhu, který je vedený v amerických dolarech, ale zablokovalo by to hlavně největší ruské firmy, které obchodují produkci výhradně v dolarech.
  Existují sice výjimky, dohody s Čínou ohledně plynu placeného Rusku za juany, které si Peking tiskne, a nákupy čínského zboží, za které pro změnu Kreml platí natisknutými rubly, ale tato obchodní směna je pouze kapkou v moři a faktem je, že komerční ruský sektor jede prakticky ze 100% své mezinárodní platby v dolarech a často i drží své peníze v dolarech v západních bankách. Pokud by došlo k vítězství neoconů a Evropa by podlehla vlivu USA a nedovolila by Rusku EuroSWIFT zprovoznit, pozice Vladimira Putina by do jara příštího roku nevydržela.
  Síly, které jsou v okolí Kremlu a ruských tajných služeb, chtějí změnu ruské zahraniční politiky. Jsou tam dvě skupiny, aby to navíc nebylo tak jednoduché na pochopení. Jedna skupina lidí se chce zbavit Putina kvůli tomu, že je moc slabý. To jsou jestřábi okolo ruské armády, GRU, bývalých komunistů, Žirinovského atd. Druhá skupina jsou globalčiky a europčiky, kteří se pohybují okolo Dmitrije Medveděva, ale samotného Medveděva do toho nepočítejte, ten proti Putinovi nepůjde. Tito lidé okolo něho mají vlastní plány s Ruskem a i jim vadí Putin u moci.
  Pokud dojde k blokádě Ruska na úrovni SWIFTu a Moskvě se nepodaří s Bruselem dojednat “bypass” amerických swiftových sankcí v podobě EuroSWIFTu, potom obě dvě zmíněné skupiny sesadí v Kremlu Vladimira Putina z funkce příští rok na sklonku zimy nebo na jaře. Dopady sankcí totiž by na Rusy zapůsobily nejvíce v období ruských pravoslavných Vánoc, tedy v lednu příštího roku. Současný propad důvěry v Putina je nebezpečným ukazatelem. Když Boris Jelcin odcházel z funkce v roce 1999, byla důvěra Rusů v jeho prezidentování na úrovní 32%, což i tak bylo poměrně dost vzhledem k tomu, jaká byla v Rusku situace.
  Uvolňování informací z ruských databází a tajných služeb, vypouštění informací z GRU skrze ruské servery, z nichž paradoxně některé mají dokonce federální licenci ministerstva pro komunikace, pouze ukazuje na to, že se jedná o zorchestrovanou zpravodajskou hru proti Vladimiru Putinovi, která má vrcholit a kulminovat počátkem listopadu, kdy začne platit nová vlna US sankcí v čele s plánovaným odříznutím ruských bank a firem od mezinárodních zúčtovacích operací SWIFTu. Pokud Moskva vyhraje a EuroSWIFT bude spuštěn, kauza Skripal automaticky vyšumí a zmizí z novin, i když USA budou nadále tlačit na Evropu, aby Rusko izolovala. Jenže tyto hlasy již nebudou vyslyšeny. Američané tím budou v Evropě poraženi. Proto se nyní hraje o všechno.
  PrevVeřejnoprávní TV Déčko by mělo být mládeži nepřístupnoNextDanko nespochybňuje naše členstvo v EÚ, trvá však na zrušení protiruských sankcií