text: Když se tito lidé z Itálie vrátili, především přes dvě hlavní belgická letiště – Brusel Jih (Charleroi) a Brusel (Zaventem), nebyla na letištích vůbec žádná zdravotní kontrola. Ve skutečnosti byli tito lidé vyšetřeni při příletu do Itálie, ale při návratu do Belgie již vyšetřeni nebyli. Tehdy ministryně zdravotnictví Maggie De Block uvedla, že měření teploty lidí je zbytečné a že uzavření hranic nedává žádný smysl: “Hranice virus nezastaví.” Když se Dr. Marc Wathelet pokusil upozornit ministryni na rizika, Maggie De Block ve tweetu, který již byl smazán, napsala, že “dělá mnoho povyku pro nic”. Zdá se, že epidemie v Belgii vypukla hlavně kvůli navrátilcům z Itálie.
  Začátkem března vláda a její premiérka Sophie Wilmès, která je ze stejné středo-levé strany Mouvement Réformateur (Reformní hnutí) jako její předchůdce Charles Michel, neviděly žádný problém v tom, aby se Belgičané účastnili hromadných shromáždění, jako byl např. realitní veletrh Salon Batibouw nebo knižní veletrh Foire du Livre, a samozřejmě také akcí konaných při příležitosti Mezinárodního dne žen 8. března. V Itálii k 8. březnu na COVID-19 zemřelo již 366 lidí.
  Tito profesionální politici a jejich “odborníci” ale bohužel nemají dostatečné zkušenosti v oblasti mezinárodního obchodu. První dodávka respirátorů a roušek objednaná belgickou vládou nebyla nikdy doručena. Respirátory z druhé objednávky byly velmi účinné, ale pouze jako filtry pro přípravu kávy. Když se jeden belgický podnikatel chopil iniciativy a objednal miliony respirátorů, které chtěl dodat úřadům, byl nazván “podvodníkem” – bez důkazů – s argumentem “Hej, tohle je nouzová situace, nemáme čas na důkazy!”
  Začátkem dubna, tedy dva měsíce poté, co se pandemie rozšířila po Evropě, v Belgii stále nebyly k dispozici téměř žádné ochranné pomůcky, a to ani pro profesionální zdravotníky, kteří denně čelili riziku, a už vůbec ne pro řadové občany.