text: Zápisky z cesty do Chicaga – č.1 | Václav Klaus
  Hlavní strana » Články a eseje » Zápisky z cesty do Chicaga –…
  Let z Keflaviku do Chicaga – kolem Grónska, které bylo bohužel pod mraky, přes severní část Kanady, až ke kanadsko-americkým jezerům, po celou cestu žádné větší místo osídlení – trvá dalších šest hodin. Člověk si jenom uvědomuje, jak jsou evropské vzdálenosti nicotné. Během letu napříč severoamerickým kontinentem se navíc přesvědčujeme, že je to "lauter rovina", bez jediných hor, nebo aspoň kopců. Právě se hraje hokej Česká republika–Slovensko, ale my se výsledek dozvídáme až po přistání. V Chicagu je o sedm hodin méně než v Praze.
  Chicago je mé nejoblíbenější město v USA, jeho mrakodrapové panorama je úžasné, mám ho radši než newyorkské. Městu také více rozumím, konec konců je v něm i slavná University of Chicago, ke které jsem od okamžiku, kdy jsem objevil ekonomii, vzhlížel jako k nedotknutelnému ideálu. Jména Friedman, Stigler, Becker (ale i některá další) jsou stálicemi na ekonomickém nebi. Půjdu tam na besedu s pány profesory v úterý ráno.
  Chicago o nás ví, je tam mnoho našich krajanů. Masaryk zde má jezdeckou sochu rytíře ve středověkém brnění. Jdeme k ní dát květiny a přitom si vzpomínám, jak mi kdysi při podobné příležitosti jedna americká studentka položila otázku, jestli se u nás v Masarykově době používala taková brnění. Řekl jsem jí, že ano. V Chicagu měli slavného českého starostu Čermáka, který se stal obětí atentátu místo prezidenta Roosevelta, když s ním jel po městě v otevřeném autě.