text: V neděli jsem se probudila a všude byla tma. Moc nepomohlo, když jsem dala pryč rolety, pořád tma a slejvák. Šílenej.
  V noci byla dost drsná bouřka, která mě dokonce i probudila, což je celkem těžký. Když zahřmělo, tak jsem jen sebou trhla, zamotala se do peřiny a snažila se to prospat.
  Jednou jsme takhle hlídali, jestli nebude bouřka. Pořád jsme chodili ven, obcházeli barák a doufali. Každopádně mračna byla působivá. Na jedné straně temno, na druhé jakýsi kruh a u kříže světlo...
  Proč prázdniny nezakončit hurá akcí, která je velmi podivná? Přijela jsem z Německa, vystresovaně se vykoupala a jelo se na chalupu. Nakonec jen s Will, Thom i Karen se tam dopravily samy. Před akcí se samozřejmě muselo nakoupit, což jsme s Will v Kaufladně musely vypadat divně, když jsme meditovaly nad salámy a přemýšlely, kolik toho zvládneme sníst. Nakonec jídlo vyšlo perfektně.
  Ty prázdniny šíleně utekly. Mám pocit, že jsem nestihla minimálně polovinu věcí, co jsem chtěla a děsím se toho, že mám už plány na další léto se spoustou lidí a nevím, jak to stihnu. Ale co, to vlastně (snad) budu mít prázdniny, až do září.
  Když jsem se dneska vyhrabala z postele, tak u nás byla návštěva. Zase jsem se dozvěděla něco málo nového. V našem městě se totiž dějí děsivé věci aneb otevírání náměstí mi přišlo hrozně mimo, ale neřešit. Tady už raději nic, protože když jsem šla na poštu, tak jsem se málem přerazila. Všude kolem ní to bylo rozkopané, bahno, bláto, žádný prkno a moje letní boty. Super.
  V sobotu je v Německu opravdu hodně různých trhů, a jelikož teta potřebovala nakoupit, tak jsme se na jeden vydali. Odvezl nás strejda svým Mercedesem, u kterého mi přišlo, že řídí snad sám. Došla jsem k tomu, že si opravdu potřebuji udělat ten řidičák a opravdu potřebuji moře peněz, bych si koupila úžasné auto.
  Ráno jsem se vyhrabala z rozkládacího gauče, na kterém jsem spala, dala se trochu do kupy a nasála vůni snídaně, jejíž obdobu jsem pak pojídala každé ráno. Křupavé housky, trochu másla, výborný italský nebo francouzský sýr a trocha salámu. Nestěžovala jsem si, ty housky jsem si totiž zamilovala a dokonce se je časem naučila i rozkrajovat. Bohužel první den jsem ji nějak rozkuchala :)
  Mám nový layout. Jakmile jsem se včera vrátila a koukala na svůj blog, tak se mi ta modrá nějak zprotivila a bohužel i Kevin McKidd musel pryč, třeba zase někdy, no.
  Lámala jsem si hlavu, jaký udělat desing, nechtěla jsem nic složitého a chtěla jsem něco černého. Nepovedlo se. Nevadí.